ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/5314/23	Головуючий у 1-й інстанції Дзюбич В.Л. 	
Провадження № 22-ц/817/663/24 	Доповідач - Храпак Н.М.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2024 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Храпак Н.М. 
суддів -  Гірський Б. О., Хома М. В., 
за участі секретаря — Панькевич Т.І.
та представника ОСОБА_1 - адвоката Берегуляка В.Ф. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 607/5314/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Недокус Віктор Ігорович, на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 квітня 2024 року, ухваленого суддею Дзюбичем В.Л., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:
у березні 2023 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 , у якому після уточнення позовних вимог просила, в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя, визнати за нею право приватної власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 ; право приватної власності на 12/100 частки земельної ділянки кадастровий номер 6125286900:02:001:3099 площею 0,0156 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2 ; право приватної власності на 1/6 частки земельної ділянки кадастровий номер 6125286900:02:001:3098 площею 0,0211 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2 . В порядку поділу спільного майна подружжя виділити у власність ОСОБА_2 транспортні засоби «DAEWOO Т13110», 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; «Renault Trafic», 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 та стягнути з нього в її в її користь 179 186, 14 гривень компенсаційної вартості 1/2 частин автомобілів: «DAEWOO Т13110», 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; «Renault Trafic», 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 . В порядку поділу спільної сумісної власності подружжя стягнути з ОСОБА_2 1/2 вартості відчуженого ним автомобіля «DAEWOO SENS», 2006 року випуску, а саме 45 700 гривень. 
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 19.07.2001 вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.10.2022. Під час шлюбу, подружжям було набуто майно, а саме: транспортні засоби «DAEWOO Т13110», 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; «Renault Trafic», 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , які зареєстровані за ОСОБА_2 ; трикімнатна квартира АДРЕСА_3 ; земельні ділянки, а саме 24/100 частки земельної ділянки кадастровий номер 6125286900:02:001:3099 площею 0,0156 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по Вишнева в с. Підгороднє, Тернопільського району Тернопільської області та 1/3 частки земельної ділянки кадастровий номер 6125286900:02:001:3098 площею 0,0211 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2 , які зареєстровані за ОСОБА_2 . Окрім вказаних вище автомобілів, відповідач у шлюбі із нею набув автомобіль «DAEWOO SENS», 2006 року випуску, який був відчужений відповідачем без її згоди. Позивач вважає, що вказане майно є спільною сумісною власністю сторін, частки яких у власності рівні. 
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 квітня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.
В порядку поділу спільного майна подружжя визнано за ОСОБА_1 право приватної власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 .
В порядку поділу спільного майна подружжя визнано за ОСОБА_1 право приватної власності на 12/100 частки земельної ділянки кадастровий номер 6125286900:02:001:3099 площею 0,0156 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2 .
В порядку поділу спільного майна подружжя визнано за ОСОБА_1 право приватної власності на 1/6 частки земельної ділянки кадастровий номер 6125286900:02:001:3098 площею 0,0211 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2 .
В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 право приватної власності на автомобіль «DAEWOO Т13110», 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 право приватної власності на автомобіль «RENAULT TRAFIC», 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 .
В порядку поділу спільного майна подружжя стягнуто із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 178887,82 гривень компенсаційної вартості 1/2 частин автомобілів: «DAEWOO Т13110», 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; «DAEWOO Т13110», 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; «DAEWOO SENS», 2006 року випуску, об`ємом двигуна 1299 см. Куб. 
Стягнуто із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 8052 гривень сплаченого позивачем судового збору.
Стягнуто із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 5736 гривень сплачених позивачем за проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи.
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 квітня 2024 року виправлено описку допущено в рішенні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 квітня 2024 року, а саме абзац сьомий резолютивної частини рішення викладено у наступній редакції: “В порядку поділу спільного майна подружжя стягнуто із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 178887,82 гривень компенсаційної вартості 1/2 частин автомобілів: «DAEWOO Т13110», 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; «RENAULT TRAFIC», 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; «DAEWOO SENS», 2006 року випуску, об`ємом двигуна 1299 см. куб.” 
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - адвокат Недокус В.І. просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 квітня 2024 року в частині стягнення із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя компенсаційної вартості частки транспортного засобу марки DAEWOO SENS, 2006 року випуску, об`ємом двигуна 1299 см.куб. в сумі 39355,00 гривень та 5736 гривень сплачених позивачем за проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи. У цій частині ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково. Стягнути в порядку поділу спільної сумісної власності майна подружжя із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 139532,82 гривень компенсаційної вартості 1/2 частин автомобілів: DEAWOOO Т13110, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 та RENAULT TRAFІC, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 ».
В обґрунтування апеляційної скарги представник заявника зазначив, що судом першої інстанції не було взято до уваги відповідь подану Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Тернопільській області на виконання ухвали суду щодо відчуження транспортного засобу марки DAEWOO SENS, 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_3 , з якого вбачається, що даний транспортний засіб знято з обліку для реалізації громадянином ОСОБА_2 25.10.2013 року та цього ж дня зареєстровано за громадянином ОСОБА_3 , яким 05.11.2019 року в ТСЦ 6841 РСЦ ГСЦ МВС в Хмельницькій області перереєстровано вищезазначений транспортний засіб на цього власника. Також додатково зазначено, що матеріали не збереглись, оскільки термін зберігання матеріалів реєстраційної справи становить 3 роки.
Транспортний засіб марки DAEWOO SENS, 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_3 , об`ємом двигуна 1299 см.куб. знято з обліку ОСОБА_2 25.10.2013 року натомість 05.03.2014 року придбано на його місце транспортний засіб такої ж марки DAEWOO SENS, 2006 року, д.н.з. НОМЕР_1 , який на сьогодні наявний у відповідача та щодо котрого судом вирішилось питання щодо поділу його між колишнім подружжям.
Заявник не ставить під сумнів презумпцію рівності часток подружжя, а лише вказує на те, що кошти від продажу одного транспортного засобу пішли на купівлю іншого під час перебування сторін в шлюбі та за довго до його розірвання.
Натомість суд першої інстанції, оцінюючи докази відсилається на доказ отриманий стороною позивача, тобто відповідь сервісного центру про відчуження транспортного засобу саме в 2019 році, а не в 2013 році, як вказано у відповіді отриманою на ухвалу про витребування доказів.
Також, судом першої інстанції, в порушення вимог процесуального законодавства прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 5 736,00 гривень сплачених позивачем за проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи.
Під час судового розгляду справи, позивачем в судовому засіданні без жодного письмового клопотання та доказів направлення квитанції про сплату рахунку за проведення експертизи долучено до матеріалів справи квитанцію про сплату експертизи, яку суд прийняв до уваги попри зауваження відповідача щодо порушення процесуального закону. Такого доказу, як квитанція про сплату коштів за проведення експертизи у відповідача немає і сьогодні.
За змістом ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Представник ОСОБА_1 адвокат Берегуляк В.Ф. подав відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Недокуса В.І., у якому зазначив, що позивачем жодного разу не заперечувався той факт, що спірний автомобіль був відчужений за період перебування у шлюбі. І лише в зв`язку з цим просила стягнути із відповідача компенсаційну 1/2 вартості частки транспортного засобу марки DAEWOO SENS, 2006 року випуску, об`ємом двигуна 1299 см.куб. в сумі 39355 грн.
Заявник вказує, що замість вищезгаданого відчуженого автомобіля ним було придбано інший автомобіль 05 березня 2014 року, який на сьогодні наявний у нього та щодо котрого вирішилося питання щодо поділу його між колишнім подружжям. Натомість просять суд звернути увагу, що у відзиві на заяву про збільшення позовних вимог від 02 серпня 2023 року, що подавалась відповідачем, вказується, що за кошти витрачені від продажу даного автомобіля ним було придбано світильники, порохотяг та встановлено натяжні стелі, а відтак є всі підстави вважати, що апелянт просто вводить суд в оману.
Стосовно вимог заявника про скасування рішення суду першої інстанції в частині стягнення із нього 5736 грн сплачених позивачем за проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи, то в матеріалах справи знаходиться відповідне клопотання експерта від 06.11.2023 року разом із рахунком-фактурою № Т23-231 від 06.11.2023 року на ім`я платника ОСОБА_1 на суму 5736 грн. З усіма документами ОСОБА_2 та його представник були ознайомлені.
       Представник ОСОБА_1 - адвокат Берегуляк В.Ф. апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Недокуса В.І. не визнав, вважаючи її безпідставною, а рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.
       Представник ОСОБА_2 - адвокат Недокус В.І. в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи шляхом направлення судової повістки до електронного кабінету, про що в матеріалах справи наявна довідка про доставку електронного документа.
У відповідності до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України — неявка у судове засідання будь-якого учасника процесу за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника заявника.
       Розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, проаналізувавши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.
       Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
       Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.
       Судове рішення переглядається лише в частині компенсації 1/2 вартості частки транспортного засобу марки DAEWOO SENS, 2006 року випуску, об`ємом двигуна 1299 см.куб. та вартості проведеної судової транспортно-товарознавчої експертизи.
Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 19 липня 2001 року. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.10.2023 по справі № 607/9911/22, шлюб між сторонами розірвано.
За час спільного проживання подружжям однією сім`єю сторони набули у спільну власність наступне майно:
- транспортний засіб марки «DAEWOO Т13110», 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ;
- транспортний засіб марки «Renault Trafic», 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , які зареєстровані за ОСОБА_2 ;
- трикімнатна квартира АДРЕСА_3 ;
- 24/100 частки земельної ділянки кадастровий номер 6125286900:02:001:3099 площею 0,0156 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2 ;
- 1/3 частки земельної ділянки кадастровий номер 6125286900:02:001:3098 площею 0,0211 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2 , які зареєстровані за ОСОБА_2 , що стверджується Відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Окрім вказаних вище автомобілів, сторонами у шлюбі було набуто автомобіль «DAEWOO SENS», 2006 року випуску, об`єм двигуна 1299 см.куб., який був відчужений ОСОБА_2 05.11.2019, що стверджується відповіддю № 31/19-Б-22 наданою 17.02.2023 Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Тернопільській області.
Як вбачається із відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області від 15 серпня 2023 року № 31/19-3441, що транспортний засіб марки DAEWOO SENS, 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_3 знято з обліку для реалізації громадянином ОСОБА_2 25.10.2013 року та цього ж дня зареєстровано за громадянином ОСОБА_3 , яким 05.11.2019 року в ТСЦ 6841 РСЦ ГСЦ МВС в Хмельницькій області перереєстровано вищезазначений транспортний засіб на нового власника. Також додатково зазначено, що термін зберігання матеріалів реєстраційної справи становить 3 роки і вони знищені в установленому порядку (наказ МВС України № 5 дск-2014, пункт 203, 3 роки) (т. 1 а.с. 140).
Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. 
Відповідно до частини третьої статті 61 Сімейного кодексу України (далі – СК України) якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. 
Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Частинами першою, другою статті 65 СК України передбачено, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.
Частиною першою статті 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. 
Отже, законодавцем визначено, що право на поділ майна, яке перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. 
Згідно з положеннями статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.
За змістом пункту 23 постанови Пленуму ВСУ № 11 від 21.12.2007 “Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя” визначено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання.
За системним тлумаченням частин четвертої та п`ятої статті 71 СК України згоду на отримання компенсації за частину майна при його поділі повинен надати той з подружжя, на чию користь така компенсація присуджується, оскільки іншому з подружжя присуджується майно. Вимога одного з подружжя (позивача) про стягнення з іншого з подружжя (відповідача) грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, не породжує обов`язку такого відповідача попередньо вносити відповідну грошову суму на депозитний рахунок суду. 
Матеріалами справи підтверджено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 19.07.2001 по 18.10.2022. 
Під час шлюбу, а саме 25 жовтня 2013 року ОСОБА_2 , тобто за довго до розірвання шлюбу, зняв з обліку і продав транспортний засіб марки DAEWOO SENS, 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_3 гр. ОСОБА_3 , який цього ж дня було за ним зареєстровано.
Отже, відчужуючи даний автомобіль одним з подружжя в силу вимог частини 2 статті 65 СК України вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, позивач по справі, ОСОБА_1 вказаний договір не оспорювала, що дає суду підстави вважати, що вказаний договір був укладений за згодою дружини.
Крім цього, як видно з матеріалів справи, що 05.03.2014 ОСОБА_2 було придбано транспортний засіб марки DAEWOO SENS, 2006 року, д.н.з. НОМЕР_1 , доказом чого слугує свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_4 (т. 1 а.с. 87) і як пояснив у судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 , що саме за кошти відчуженого автомобіля був придбаний транспортний засіб марки DAEWOO SENS, 2006 року, д.н.з. НОМЕР_1 , який був поділений між колишнім подружжям за вказаним рішенням суду.
Згідно із висновку експерта № СЕ-19/120-23/11617-АВ від 26.01.2024, складеного судовим експертом Кудровим А.К., середня ринкова вартість траспортного засобу “DAEWOO SENS, 2006 року випуску, об`ємом двигуна 1299 см.куб., з базовою комплектацією станом на час проведення експертизи становить 78710 грн.
Пунктом 2 частини 1 статті 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення. 
Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Недокус Віктор Ігорович, задовольнити частково. Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 квітня 2024 року в частині порядку поділу спільного майна подружжя та стягнення компенсаційної вартості 1/2 частин автомобілів: «DAEWOO Т13110», 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; «RENAULT TRAFIC», 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; «DAEWOO SENS», 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_3 об`ємом двигуна 1299 см. куб, із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 в сумі 178887,82 гривень скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити в стягненні з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 вартість частки транспортного засобу «DAEWOO SENS», 2006 року випуску, кузов №  НОМЕР_3 об`ємом двигуна 1299 см. куб. і стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 компенсаційну вартість 1/2 частин автомобілів: «DAEWOO Т13110», 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; «RENAULT TRAFIC», 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 у сумі 139532,82 грн, виходячи з розрахунку: (75096,90 + 203968,74): 2 = 139,532,82.
Не заслуговує на увагу посилання представника заявника на те, що судом першої інстанції, в порушення вимог процесуального законодавства прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 5736 гривень сплачених позивачем за проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи з огляду на таке.
У відповідності до п. 2 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи.
Так, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Для визначення вартості спільного майна подружжя, а саме транспортних засобів ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 грудня 2023 року було призначено судову транспортно-товарознавчу експертизу, яку проведено експертом Тернопільського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, згідно з рахунком-фактурою № Т23-231 від 06.11.2023 року, вартість експертизи становить 5736 грн.
Враховуючи те, що позов щодо стягнення компенсації вартості автомобілів, на визначення яких була проведене експертиза, задоволено, суд першої інстанції правомірно стягнув вартість проведеної експертизи із відповідача.
Згідно з ч. ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Зважаючи на висновки до яких дійшов апеляційний суд, про часткове задоволення апеляційної скарги та відмовляючи у стягненні з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 вартості частки транспортного засобу «DAEWOO SENS», 2006 року, тому стягнутий судовий збір із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 , за розгляд справи в суді першої інстанції, також підлягає зменшенню з 8052 грн до 6280,56 грн, тобто пропорційно задоволеним позовним вимогам.
Крім цього, при подачі апеляційної скарги судовий збір був сплачений у розмірі 9662,40 грн, тому, з урахуванням часткового задоволення апеляційної скарги на 22 % з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 2125,72 грн, виходячи з розрахунку: 9662,4 грн х 22% = 2125,72. 

       Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Недокус Віктор Ігорович, задовольнити частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 квітня 2024 року в частині порядку поділу спільного майна подружжя та стягнення компенсаційної вартості 1/2 частин автомобілів: «DAEWOO Т13110», 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; «RENAULT TRAFIC», 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; «DAEWOO SENS», 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_3 об`ємом двигуна 1299 см. куб, із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 в сумі 178887,82 гривень скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити в стягненні з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 вартість частки транспортного засобу «DAEWOO SENS», 2006 року випуску, кузов №  НОМЕР_3 об`ємом двигуна 1299 см. куб. і стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 компенсаційну вартість 1/2 частин автомобілів: «DAEWOO Т13110», 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; «RENAULT TRAFIC», 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 у сумі 139532,82 грн.

В частині стягнення судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 квітня 2024 року змінити, зменшивши стягнення із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 сплаченого судового збору з 8052 грн до 6280,56 грн. 

       Стягнути із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 2125,72 грн сплаченого судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

В решті - оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін. 

       Поновити в нескасованій та незміненій частині дію рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 квітня 2024 року. 
       
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

       Повний текст судового рішення виготовлений 08 серпня 2024 року.

Головуюча                                                                 Н.М. Храпак

Судді:                                                                         Б.О. Гірський

                                                                                       М.В. Хома