ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/794/24 Справа № 235/6952/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Дубіжанська  Т.О. Суддя у 2-й інстанції - Космачевська Т. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Космачевської Т.В., 
суддів: Максюти Ж.І., Халаджи О.В.,
за участю секретаря судового засідання Паромової О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сакун Віталій Анатолійович, на заочне рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2023 року в цивільній справі номер 235/6952/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 10.09.2018 року ОСОБА_2 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України. Цим вироком також встановлено втрату професійної працездатності позивача на 35%. Вказаним вироком в частині вирішення цивільного позову, крім іншого, стягнуто з відповідача на користь позивача у відшкодування втраченого наслідок ушкодження здоров`я заробітку по 3254,20 грн щомісячно по 01.03.2021 року. Рішенням Міжрайонної МСЕК м. Покровська з 01.03.2021 року позивачу встановлено 3 групу інвалідності за загальним захворюванням на строк - безтерміново. Тобто, на даний час є підстави для стягнення з відповідача втраченого заробітку з 01.03.2021 року і довічно. Позивач, наводячи свій розрахунок на підставі ст. 1197 ЦК України, вказує, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» затверджено розмір мінімальної заробітної плати нижче розміру прожиткового мінімуму для - працездатних осіб: з 1 січня - 6000 гривень. П`ятикратний розмір становить 5 х 6000 грн. = 30000,00 грн., тобто розмір втраченого заробітку з 01.03.2021 року складе з розрахунку: 30000,00 грн х 30 % = 9000,00 грн.
Позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь у відшкодування втраченого внаслідок ушкодження здоров`я заробітку в розмірі 9000,00 грн щомісячно, починаючи з 01.03.2021 року, довічно.
Заочним рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2023 року в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення - відмовлено.
Із вказаним судовим рішенням не погодився позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сакун В.А., подав апеляційну скаргу, просив апеляційний суд скасувати заочне рішення 
Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2023 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Доводами апеляційної скарги наведено, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є незаконним.
Ухвалою суду від 21.03.2022 року призначалася судова медична експертиза для встановлення ступеню (відсотку) втрати працездатності позивача. 04.11.2022 року на адресу суду надійшов лист судового експерта від 04.11.2022 року №23594. Листом повідомлялось про те, що необхідно надати додаткові документи. Поданий експертом лист від 04.11.2022 року №23594 не є процесуальним клопотанням експерта в розумінні ст. 72, 182 та 183 ЦПК України, а тому його не було вирішено судом вірно.
Крім того, суд першої інстанції не вирішив клопотання позивача після ознайомлення із листом експерта - було проігноровано та не вирішено клопотання від 12.02.2023 року про витребування додаткових документів для проведення експертизи.
Тобто, судом не було встановлено всі необхідні обставини для правильного вирішення справи, та допущено грубі процесуальні помилки.
Від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.
Ухвалою суду від 21.03.2022 року за клопотанням представника позивача - адвоката Сакуна В.А. призначено судово-медичну експертизу для встановлення ступеню (відсотку) втрати працездатності позивача.
02 листопада 2022 року Комунальним закладом «Дніпровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради» було повернуто без виконання надані матеріали цивільної справи №235/6952/21 через відсутність необхідних медичних документів (медичних карт стаціонарного хворого №7535/1152 Красноармійської ЦРЛ, №7297 КЗ «ДОКЛМ», №78 КНП «Родинської міської лікарні», амбулаторної карти, справи міжрайонної МСЕК м. Покровська, висновку комісійної судово-медичної експертизи №76 від 03.09.2018 року, яка лишила можливості провести призначену судово-медичну комісійну експертизу, а на їх збирання необхідний певний термін.
Тобто, клопотання щодо призначення експертизи судом було вирішено та по справі було призначено експертизу, але у зв`язку з тим, що позивачем/його представником під час призначення експертизи не було надано необхідних документів для проведення експертизи, то матеріали справи були повернуті, а експертиза не була проведена.
Експерт має право: відповідно до процесуального законодавства заявляти клопотання про надання додаткових матеріалів і зразків та вчинення інших дій, пов`язаних із проведенням експертизи. Це право експерта заявляти клопотання про надання додаткових матеріалів, а не обов`язок.
В даній справі експерт не витребував додаткові документи, а повернув матеріали справи без проведення експертизи.
Позивач та його представник не скористалися своїм правом та у строки передбачені діючим законодавством України не подали до суду разом з позовною заявою усіх необхідних доказів по справі, не звернулися у випадку неможливості самостійно отримати необхідні докази з клопотанням про витребування доказів або до подачі позову до суду, або під час подачі позову до суду, не повідомили суд про ускладнення в отриманні доказів по справі, не зазначили яких саме доказів та в чому це ускладнення полягає.
Окрім того, після повернення матеріалів справи від експертної установи, позивачем та його представником не здійснено ніяких дій щодо можливого проведення експертизи. 
Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Сакун В.А. в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 222, 223).
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю (а.с. 222, 223, 218-219).

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Тому апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю сторін.
Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що 10.09.2018 року вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 10.09.2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, за фактом вчинення необережного тяжкого тілесного ушкодження у відношенні ОСОБА_1 . З вироку вбачається, що рішенням Міжрайонної МСЕК позивачеві встановлено 3 групу інвалідності по загальному захворюванню вперше на строк з 14.10.2015 року по 01.02.2018 року, повторно - з 01.02.2018 року по 01.03.2021 року; стійка втрата професійної працездатності за період з 14.10.2015 року по 01.02.2018 року склала 35%, за період з 02.08.2018 року по 01.03.2021 року - 30% (висновок МСЕК №76 від 03.09.2018 року) (а.с. 8-27).
З довідки серії 12 ААВ №365652 від 05.08.2021 року до акту огляду медико-соціальною експертною комісією вбачається, що при повторному огляді ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності з 01.03.2021 року, причина інвалідності - загальне захворювання, інвалідність встановлена безтермінове. Надано висновки про умови та характер праці та рекомендовані певні заходи щодо відновлення працездатності (а.с. 32).
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з безпідставності заявлених позовних вимог. 
Перевіряючи законність і обґрунтованість заочного рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2023 рокув межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з наступного. 
У статті 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 
Частинами 1-3 статті 12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Згідно зі статями 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Судом встановлено, що 10.09.2018 року вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 10.09.2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, за фактом вчинення необережного тяжкого тілесного ушкодження у відношенні ОСОБА_1 .
З цього вироку також вбачається, що рішенням Міжрайонної МСЕК позивачеві ОСОБА_1 встановлено 3 групу інвалідності по загальному захворюванню вперше на строк з 14.10.2015 року по 01.02.2018 року, повторно - з 01.02.2018 року по 01.03.2021 року; стійку втрату професійної працездатності за період з 14.10.2015 року по 01.02.2018 року, що склала 35%, а за період з 02.08.2018 року по 01.03.2021 року - 30% (висновок МСЕК №76 від 03.09.2018 року).
З довідки серії 12 ААВ №365652 від 05.08.2021 року до акту огляду медико-соціальною експертною комісією вбачається, що при повторному огляді ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності з 01.03.2021 року, причина інвалідності - загальне захворювання, інвалідність встановлена безтермінове. Надано висновки про умови та характер праці та рекомендовані певні заходи щодо відновлення працездатності.
З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем не доведений розмір втрати працездатності, який має значення для вирішення справи, а висновок експерта №76 від 03.09.2018 року комісійної судово-медичної експертизи, проведеної в рамках кримінальної справи, на який посилається ОСОБА_1 , не може слугувати належним і достатнім доказом у даній справі тому, що стійка втрата професійної працездатності в розмірі 30% у позивача встановлена на період з 02.08.2018 року по 01.03.2021 рік, але позивач прохає суд стягнути на його користь втрачений заробіток (дохід) в період часу з 01.03.2021 року. 
Будь-яких інших доказів на підтвердження своїх позовних вимог позивач ОСОБА_1 суду не надав.
В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , представником якого є адвокат Сакун В.І., заявив клопотання про витребування доказів та призначення судової медичної експертизи з метою встановлення ступеню (процента) втрати працездатності позивача.
Ухвалами Дніпровського апеляційного суду від 07 лютого 2024 року та від 24 квітня 2024 року клопотання про витребування доказів та призначення експертизи було задоволено - витребувано необхідні для проведення експертизи медичні карти позивача та призначено медичну експертизу.
01 травня 2024 року за №219 та 22 травня 2024 року за №250 до апеляційного суду надійшли листи КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР», в яких, серед іншого, пропонувалось забезпечення обов`язкової явки гр. ОСОБА_1 до КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» з метою проведення обстеження членами експертної комісії (а.с. 212).
Для вирішення цього питання апеляційний суд викликав позивача в судове засідання, проте, ані позивач ані його представник не з`явились в судове засідання, представник позивача письмово заявив клопотання про доповнення ухвали суду про призначення експертизи від 24 квітня 2024 року таким змістом: визначити проведення експертизи за рахунок коштів, які безпосередньо і цільовим призначенням виділяються цим експертним установам з державного чи місцевого бюджету, та без виклику ОСОБА_1 .
Апеляційним судом відмовлено в задоволенні цього клопотання через недоведеність виділення та наявності таких коштів у КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» та об`єктивної неможливості явки ОСОБА_1 до експертної установи.
Інших доводів, крім безпідставного не проведення медичної експертизи, апеляційна скарга не містіть. 
Апеляційний суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що, вирішуючи спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку та ухвалив судове рішення, яке відповідає вимогам закону. 
Підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сакун Віталій Анатолійович, залишити без задоволення, заочне рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2023 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повне судове рішення складено 12 серпня 2024 року.

Суддя: