РІШЕННЯ
Іменем України

04 вересня 2024 року 
м. Київ

справа №9901/309/21
адміністративне провадження № П/9901/309/21  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Єресько Л.О.,
суддів: Мартинюк Н.М.,  Мельник-Томенко Ж.М.,  Білак М.В.,  Жука А.В., 
за участю:
секретаря судового засідання - Лабунської П.О. ,
представника позивачки - адвоката Романенка Я.М.,
представника Президента України - Мовіле О.С.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу № 9901/309/21 за позовом ОСОБА_2 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Вищої ради правосуддя про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
Зміст позовних вимог та предмет спору 
1. У липні 2021 року ОСОБА_2 (далі - позивачка, ОСОБА_2 ) звернулася до Верховного Суду як суду першої інстанції (далі - Суд) з позовом до Президента України Зеленського Володимира Олександровича (далі - відповідач), у якому просить:
1.1. визнати протиправною бездіяльність Президента України, яка полягає у не виданні указу про призначення позивачки на посаду судді Харківського окружного адміністративного суду на підставі рішення ВРП від 04.07.2019;
1.2. зобов`язати Президента України видати Указ про призначення позивачки на посаду судді Харківського окружного адміністративного суду;
1.3. встановити судовий контроль за виконанням рішення суду у цій справі в порядку статті 383 КАС України.
2. Позовні вимоги мотивовано тим, що не призначення ОСОБА_2 на посаду судді Харківського окружного адміністративного суду за поданням ВРП у передбачений законом строк свідчить про допущення Президентом України протиправної бездіяльності, адже всупереч визначеним Конституцією та Законом України повноваженням відповідач не вчинив дії, які зобов`язаний був вчинити - видати указ, що тягне за собою негативні наслідки для позивачки, так як порушуються конституційні права останньої на повагу до її гідності та на професійну діяльність судді, а також гарантована Конституцією України рівність прав і свобод людини, оскільки має ознаки непрямої дискримінації та утиску позивачки.
Позиція інших учасників справи щодо позовної заяви 
3. 17.08.2021 до Суду надійшли письмові пояснення Вищої ради правосуддя щодо позову, які третя особа просила Суд врахувати при прийнятті законного та обґрунтованого рішення у цій справі.
3.1. У цих поясненнях Вища рада правосуддя повідомила, що на засіданні ради 04.07.2019, заслухавши доповідача - члена Вищої ради правосуддя Фоміна І.Ю. , розглянувши кандидатуру ОСОБА_2 , Вища рада правосуддя дійшла висновку, що за результатами розгляду рекомендацій Комісії не встановлено обставин, які відповідно до закону могли б бути підставою для відмови у внесенні Президентові України подання про призначення ОСОБА_2 на посаду судді Харківського окружного адміністративного суду.
3.2. На підтвердження повноважності складу Вищої ради правосуддя при ухваленні рішення щодо ОСОБА_2 . рада надала витяг з протоколу засідання від 04.07.2019 № 50. 
3.3. Враховуючи зазначене, керуючись статтями 127, 131, пунктом 161 розділу ХV «Перехідні положення» Конституції України, пунктом 4 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», статтею 69, частинами вісімнадцятою, дев`ятнадцятою статті 79, пунктом 30 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», статтями 3, 30, 34, 36, 37, пунктами 5, 10, 13 розділу ІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Вищу раду правосуддя», Вища рада правосуддя прийняла рішення від 04.07.2019 № 1781/0/15-19 «Про внесення Президентові України подання про призначення ОСОБА_2 на посаду судді Харківського окружного адміністративного суду».
3.4. Таким чином, Вищою радою правосуддя на виконання вимог законодавства, а також в межах наданих повноважень було внесено Президентові України подання від 11.07.2019 № 102/0/12-19 про призначення ОСОБА_2 на посаду судді Харківського окружного адміністративного суду, яке супровідним листом від 11.07.2019 № 26288/0/9-19 направлене до Офісу Президента України реєстром № 79.
3.5. Заявами від 12.12.2023 вх. № П/9901/309/21-Д16, від 20.02.2023 вх. №П/9901/309/21-Д18, від 24.03.2024 вх. № П/9901/309/21-Д22, від 24.07.2024 вх. №П/9901/309/21-Д23, від 28.08.2023 вх. №П/9901/309/21-Д25, від 02.10.2023 вх. №П/9901/309/21-Д28, від 21.11.2023 вх. №П/9901/309/21-Д29, від 18.12.2023 вх. №П/9901/309/21-Д30  ВРП на підставі частини третьої статті 194 КАС України просила проводити розгляд справи № 9901/309/21 без участі їх представника на підставі наявних у суду матеріалів справи.
4. 20.08.2021 на адресу Суду надійшов відзив Президента України, в інтересах якого в порядку самопредставництва діє Мовіле О.С . Суть цього відзиву зводилася до клопотання про залишення позову без розгляду, яке розглянуто Судом в судовому засіданні ухвалою від 30.08.2023.
5. 27.09.2023 до Суду від Президента України, в інтересах якого в порядку самопредставництва діє Мовіле О.С. , надійшли пояснення, за змістом яких сторона відповідача пояснювала, що подання Вищої ради правосуддя (вих. № 102/0/12-19 від 11.07.2019) стосовно призначення ОСОБА_2 на посаду судді Харківського окружного адміністративного суду зареєстровано в Офісі Президента України 15.07.2019 за вх. № 139/31631-01. 
5.1. Водночас, покликаючись на позицію Великої Палати Верховного Суду щодо оцінки та визнання бездіяльності протиправною у подібних правовідносинах, викладеної у постанові від 27.02.2020 у справі 800/304/17, сторона відповідача наголошувала, що у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 на всій території України введено воєнний стан, а також для забезпечення стратегічного керівництва Збройними Силами України, іншими військовими формуваннями та правоохоронними органами Указом від 24.02.2022 № 72/2022 Президент України утворив Ставку Верховного Головнокомандувача, яку і очолює відповідно до норм Закону України «Про оборону України». У цьому зв`язку сторона відповідача наголошує на винятковій завантаженості Президента України через надзвичайно напружений та щільний графік участі в міжнародних заходах, направлених на залучення для України підтримки (політичної, воєнної та іншої) усього цивілізованого світу. Ураховуючи викладене, невчинення Президента України дій у передбачений законом строк (невидання указу про призначення на посаду судді), на думку сторони відповідача, наразі не має характеру протиправної бездіяльності і не може бути визнаний таким, оскільки неможливість своєчасного вчинення дій обумовлена сукупністю об`єктивних обставин, а не безпідставним зволіканням чи небажанням їх вчиняти. 
Рух справи у суді першої інстанції
6. Ухвалою Верховного Суду (далі - Суд) від 04.08.2021 відкрито провадження за цим позовом в адміністративній справі № 9901/309/21, ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін колегією у складі п`яти суддів у відповідності до частини четвертої статті 22 та статті 266 КАС України. 
7. Цією ж ухвалою до участі в справі залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Вищу раду правосуддя (далі - третя особа, ВРП).
8. Цією ж ухвалою витребувано у Офісу Президента України у встановлений строк (не пізніше 25.08.2021), відомості щодо отримання (зокрема, дати отримання) подання ВРП про призначення ОСОБА_2 на посаду судді Харківського окружного адміністративного суду від 11.07.2019 № 102/0/12-19. 
9. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (суддя-доповідач - Усенко Є.А., судді: Гімон М.М., Дашутін І.В., Шишов О.О., Яковенко М.М.) від 28.03.2023 клопотання Офісу Президента України та ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі для примирення сторін задоволені, зупинено провадження у справі № 9901/309/21 для примирення сторін до 01.06.2023.
10. Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 12.06.2023 № 890/0/78-23 призначено повторний автоматизований розподіл у зв`язку з обранням до Великої Палати Верховного Суду судді Усенко Є.А. (рішення зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 09.06.2023 № 9), що унеможливлює її участь у розгляді позовних заяв.
11. Протоколом повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 13.06.2023 визначено склад суду: Єресько Л.О. (головуючий суддя), Мартинюк Н.М., Жук А.В., Мельник-Томенко Ж.М., ОСОБА_6.
12. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Єресько Л.О. від 15.06.2023 адміністративна справа № 9901/309/21 прийнята до провадження, у зв`язку зі зміною складу колегії суддів постановлено справу розглядати спочатку за правилами спрощеного позовного провадження.
13. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15.06.2023 поновлено провадження в адміністративній справі №9901/309/21, справу призначено до розгляду у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
14. Розпорядженням в.о. заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 29.08.2023 № 1454 призначено повторний автоматизований розподіл у зв`язку із звільненням у відставку судді ОСОБА_6 .
15. Протоколом повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 29.08.2023 визначено склад суду: Єресько Л.О. (головуючий суддя), Мартинюк Н.М., Жук А.В., Мельник-Томенко Ж.М., Білак М.В., що мало наслідком розгляду справи з початку.
16. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30.08.2023 у задоволенні клопотання представника Президента України про залишення позову без розгляду відмовлено.
17. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 04.09.2024 у задоволенні заяви ОСОБА_7 про вступ у справу як третьої особи у справі № 9901/309/21 відмовлено та повернуто заявнику.
Фактичні обставини справи, установлені Судом
18. Указом Президента України «Про призначення суддів» від 18.06.2009 №458/2009 відповідно до статті 127 та частини першої статті 128 Конституції України (у редакції, чинній на той час) ОСОБА_2 призначена строком на п`ять років на посаду судді Харківського окружного адміністративного суду.
19. Відповідно до частини другої статті 128 Конституції України у тій же редакції строк повноважень судді ОСОБА_2 закінчився 18.06.2014.
20. Рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 26.03.2014  ОСОБА_2 рекомендована на обрання на посаду судді безстроково. 
21. Верховна Рада України не ухвалила постанову про призначення позивачки на посаду судді безстроково на підставі зазначеної рекомендації.
22. 30.09.2016 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02.06.2016 № 1401-VІІІ (далі - Закон № 1401-VІІІ). 
23. Згідно з підпунктом 4 пункту 16-1, яким Законом №1401-VІІІ доповнено розділ XV «Перехідні положення» Конституції України, Верховна Рада України 28.10.2016 передала до Вищої ради юстиції подання, документи та рекомендацію Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про обрання ОСОБА_2 на посаду судді Харківського окружного адміністративного суду безстроково, які не розглянуті Верховною Радою України.
24. Рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 01.02.2018 № 8/зп-18 призначено кваліфікаційне оцінювання 1790 суддів місцевих та апеляційних судів на відповідність займаній посаді, серед яких і судді Харківського окружного адміністративного суду ОСОБА_2
25. Рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 15.10.2018, ухваленим за результатами кваліфікаційного оцінювання, суддя Харківського окружного адміністративного суду Ізовітова-Вакім О.В. визнана такою, що відповідає займаній посаді.
26. Відповідно до протоколу від 04.07.2019 № 50 на засіданні ВРП заслухано члена ВРП Фоміна І.Ю. , який доповів матеріали стосовно позивачки та резюмував, що її кандидатура відповідає вимогам чинного законодавства, обставин, які б перешкоджали прийняттю рішення про внесення подання Президентові України про призначення її на посаду судді Харківського окружного адміністративного суду, не встановлено і запропонував внести відповідне подання (т.1 а.с. 93-95).
27. Керуючись статтями 127, 131, пунктом 16-1 розділу ХV «Перехідні положення» Конституції України, пунктом 4 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1401-VІІІ, статтею 69, частинами вісімнадцятою, дев`ятнадцятою статті 79, пунктом 30 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», статтями 3, 30, 34, 36, 37, пунктами 5, 10, 13 розділу ІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Вищу раду правосуддя» ВРП прийняла рішення від 04.07.2019 №1781/0/15-19 «Про внесення Президентові України подання про призначення ОСОБА_2 на посаду судді Харківського окружного адміністративного суду» (т.1 а.с. 92).
28. Це рішення супровідним листом від 11.07.2019 № 26288/0/9-19 направлене ВРП до Офісу Президента України (т. 1, а.с. 41).
29. За змістом відповіді ВРП від 28.07.2021 № 23787/0/9-21 на адвокатський запит представника позивачки документи за № 26288/0/9-19 ВРП передано на відправлення до Офісу Президента України відповідно до реєстру від 12.07.2019 №79 на відправлення, що надсилається через УФС ГУУФЗ Держспецзв`язку, згідно договору 103-18/Д (т.1, а.с. 40, 45).  
30. Згідно штампу вхідної реєстрації ці документи зареєстровані в Адміністрації Президента України 15.07.2019 за № 139/31631-01 (т.1, а.с. 151), що підтверджено також відповіддю Офісу Президента України від 05.08.2021 № 45-01/1625 на адвокатський запит представника позивачки (т.1, а.с. 171), відповіддю від 22.02.2023 № 45-01/158 на запит Верховного Суду від 08.02.2023 № 9901/309/21/6417/23 (т.2, а.с. 137), 
31. Згідно з відповіддю Офісу Президента України від 22.02.2023 № 45-01/158 на запит Верховного Суду від 08.02.2023 № 9901/309/21/6417/23 подання ВРП від 11.07.2019 стосовно призначення ОСОБА_2 на посаду судді Харківського окружного адміністративного суду опрацьовано профільними структурними підрозділами Офісу Президента України, підготовлений проєкт Указу Президента України «Про призначення судді» передано для доповіді Президенту України (т.2, а.с. 137).
32. У письмових поясненнях на виконання протокольної ухвали Верховного Суду від 27.07.2023 про надання інформації щодо руху подання ВРП від 11.07.2019 стосовно призначення ОСОБА_2 на посаду судді Харківського окружного адміністративного суду після його надходження до Офісу Президента України, сторона відповідача повідомила, що за результатами аналізу СЕД АСКОД встановлено, що подання ВРП (вих. № 102/0/12-19 від 11.07.2019) зареєстроване в Офісі Президента України 15.07.2019 за № 139/31631-01.
32.1. Згідно з резолюцією Керівника Офісу Президента України це подання ВРП опрацьовано профільними структурними підрозділами Офісу Президента України, підготовлений проєкт Указу Президента України «Про призначення судді», який переданий для доповіді Главі держави.
32.2. Проєкт Указу Президента України «Про призначення судді» 23.02.2023 повернуто до Департаменту документального забезпечення у зв`язку з винятковою завантаженістю Президента України - Верховного Головнокомандувача Збройних Сил України з огляду на триваючу збройну агресію російської федерації проти України, зовнішньополітичними процесами, а також враховуючи щільний графік міжнародних зустрічей та питань, пов`язаних із заходами особистої безпеки Глави держави (т.2, а.с. 193-195).
Оцінка доводів учасників справи та висновки Верховного Суду
33. Суд, вивчивши доводи позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх належними і допустимими доказами, виходить із такого.
34. Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
35. Частинами першою та другою статті 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
36. Згідно із частиною першою статті 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.
37. За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
38. Відповідно до пункту 14 частини першої статті 92 Конституції України судоустрій, судочинство, статус суддів визначаються виключно законами України.
39. Частиною другою статті 126 Конституції України (у редакції до 30.09.2016) встановлювалося, що судді обіймають посади безстроково, крім суддів Конституційного Суду України та суддів, які призначаються на посаду судді вперше.
40. З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_2 була призначена на посаду судді за процедурою, визначеною Законом України «Про судоустрій України» від 07.02.2002 № 3018-III, частиною першою статті 61 якого передбачалося, що перше призначення на посаду професійного судді строком на п`ять років здійснюється Президентом України на підставі рекомендації відповідної кваліфікаційної комісії суддів за поданням Вищої ради юстиції. Цією ж нормою передбачалося, що усі інші судді обираються безстроково Верховною Радою України на підставі рекомендації Вищої кваліфікаційної комісії суддів України за поданням Голови Верховного Суду України (голови відповідного вищого спеціалізованого суду).
41. На момент закінчення п`ятирічного строку повноважень позивачки (18.06.2014) порядок призначення на посаду судді безстроково визначався Законом України «Про судоустрій та статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI, частиною другою статті 74 якого передбачалося, що суддя, строк повноважень якого закінчився, за його заявою має бути рекомендований Вищою кваліфікаційною комісією суддів України для обрання його Верховною Радою України на посаду судді безстроково, якщо відсутні визначені законом обставини, що перешкоджають цьому.
42. Частиною третьою статті 74 цього ж Закону був визначений порядок обрання на посаду судді безстроково, відповідно до якого: 
1) кандидат звертається з письмовою заявою до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про рекомендування його для обрання на посаду судді безстроково;
2) Вища кваліфікаційна комісія суддів України повідомляє про підготовку матеріалів щодо кандидата на посаду судді безстроково на своєму офіційному веб-порталі та в офіційних засобах масової інформації;
3) Вища кваліфікаційна комісія суддів України перевіряє відомості про кандидата, враховує показники розгляду кандидатом справ;
4) Вища кваліфікаційна комісія суддів України приймає рішення про рекомендування чи відмову у рекомендуванні його для обрання на посаду судді безстроково і в разі рекомендування направляє відповідне подання до Верховної Ради України;
5) Комітет Верховної Ради України, до відання якого належить розгляд питань про обрання суддів та звільнення суддів, обраних безстроково, розглядає подання про обрання кандидата на посаду судді безстроково, приймає рішення щодо рекомендування або відмови у рекомендуванні про обрання кандидата на посаду судді безстроково та внесення цього рішення на розгляд Верховної Ради України;
6) Верховна Рада України приймає рішення про обрання кандидата або відмову в обранні на посаду судді безстроково.
43. З матеріалів справи слідує, що рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 26.03.2014 ОСОБА_2 рекомендовано для обрання на посаду судді безстроково, але рішення про обрання кандидата або відмову в обранні на посаду судді безстроково відносно позивачки Верховною Радою України не було прийнято.
44. 30.09.2016 набрали чинності Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02.06.2016 № 1401-VІІІ (далі - Закон № 1401-VІІІ) та Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VІІІ (далі - Закон № 1402-VІІІ), якими внесені зміни до Конституції України та законодавства, спрямованими на запровадження повномасштабної судової реформи.
45. У пояснювальній записці до проекту Закону України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» зазначено, що метою запропонованих змін є удосконалення конституційних основ правосуддя для практичної реалізації принципу верховенства права і забезпечення кожному права на справедливий судовий розгляд справи незалежним і безстороннім судом. Засобами досягнення цієї мети є утвердження незалежності судової влади, зокрема шляхом її деполітизації, посилення відповідальності судової влади перед суспільством, а також запровадження належних конституційних засад кадрового оновлення суддівського корпусу.
45.1. Запропоновані конституційні зміни стосовно деполітизації та забезпеченні незалежності судової влади полягають у перегляді конституційних повноважень Верховної Ради України та Президента України у сфері правосуддя до міжнародних стандартів та передачі повноважень Верховної Ради України щодо процесу обрання суддів на посади безстроково до Вищої ради правосуддя, а призначення на посаду судді здійснюватиметься Президентом України за поданням Вищої ради правосуддя, що забезпечить виключно церемоніальну роль Глави держави у цьому процесі (пункт 3.1. пояснювальної записки).
45.2. З метою забезпечення стандарту незмінюваності суддів як однієї з гарантій незалежності запропоновано скасувати інститут «призначення судді на посаду вперше» (п`ятирічний, так званий «випробувальний», термін для суддів) та передбачити, що судді обійматимуть посади безстроково (пункт 3.1. пояснювальної записки). 
46. Європейська комісія за демократію через право (Венеціанська комісія), зокрема, підтримала «церемоніальну роль» Президента та вказала у Висновку щодо проекту змін до Конституції України в частині правосуддя від 26.10.2015 № 803/2015 (CDL-PI(2015)016) про те, що «призначення суддів Главою держави, який діє відповідно до пропозиції Вищої ради правосуддя, має за мету обмежити політичний вплив та партійний тиск на суддів (...) та [має]... схвалюватися». Венеціанська комісія не може не повторити про свою рішучу підтримку пропозиції щодо того, щоб судді призначалися на посаду Президентом (який відіграватиме виключно формальну,  церемоніальну роль) за поданням (обов`язковим) Вищої ради правосуддя.
47. Так, Законом № 1401-VІІІ викладені в новій редакції, зокрема, статті 124-129 Конституції України.
48. За приписами статті 126 Конституції України (у редакції Закону № 1401-VІІІ) суддя обіймає посаду безстроково.
49. Статтею 128 Конституції України у цій же редакції визначено, що призначення на посаду судді здійснюється Президентом України за поданням Вищої ради правосуддя в порядку, встановленому законом.
50. Ці конституційні зміни серед інших імплементовані на законодавчому рівні Законом № 1402-VІІІ.
51. Відповідно до частини п`ятої статті 48 Законом № 1402-VІІІ незалежність судді забезпечується, зокрема, особливим порядком його призначення та незмінюваністю судді.
52. Частиною першою статті 70 Закону № 1402-VІІІ встановлено, що добір та призначення на посаду судді здійснюється в порядку, визначеному цим Законом, та включає такі стадії:
1) рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про оголошення добору кандидатів на посаду судді з урахуванням прогнозованої кількості вакантних посад суддів;
2) розміщення Вищою кваліфікаційною комісією суддів України на своєму офіційному веб-сайті оголошення про проведення добору кандидатів на посаду судді.
3) подання особами, які виявили намір стати суддею, до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України відповідної заяви та документів, визначених статтею 71 цього Закону;
4) здійснення Вищою кваліфікаційною комісією суддів України перевірки відповідності осіб, які звернулися із заявою для участі в доборі, установленим цим Законом вимогам до кандидата на посаду судді на основі поданих документів;
5) допуск Вищою кваліфікаційною комісією суддів України осіб, які за результатами перевірки на час звернення відповідають установленим цим Законом вимогам до кандидата на посаду судді, до участі у доборі та складенні відбіркового іспиту;
6) складення особою, допущеною до участі у доборі, відбіркового іспиту;
7) встановлення Вищою кваліфікаційною комісією суддів України результатів відбіркового іспиту та їх оприлюднення на офіційному веб-сайті Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;
8) проведення стосовно осіб, які успішно склали відбірковий іспит, спеціальної перевірки в порядку, визначеному законодавством про запобігання корупції, з урахуванням особливостей, визначених статтею 74 цього Закону;
9) проходження кандидатами, які успішно склали відбірковий іспит та пройшли спеціальну перевірку, спеціальної підготовки; отримання свідоцтва про проходження спеціальної підготовки;
10) складення кандидатами, які пройшли спеціальну підготовку, кваліфікаційного іспиту та встановлення його результатів;
11) зарахування Вищою кваліфікаційною комісією суддів України кандидатів на посаду судді за результатами кваліфікаційного іспиту до резерву на заміщення вакантних посад судді, визначення їх рейтингу, оприлюднення списку кандидатів на посаду судді, включених до резерву та рейтингового списку, на офіційному веб-сайті Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;
12) оголошення Вищою кваліфікаційною комісією суддів України відповідно до кількості вакантних посад судді у місцевих судах конкурсу на заміщення таких посад;
13) проведення Вищою кваліфікаційною комісією суддів України конкурсу на заміщення вакантної посади судді на основі рейтингу кандидатів, які взяли участь у такому конкурсі, та внесення рекомендації Вищій раді правосуддя щодо призначення кандидата на посаду судді;
14) розгляд Вищою радою правосуддя рекомендації Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та ухвалення рішення щодо кандидата на посаду судді;
15) видання указу Президента України про призначення на посаду судді - у разі внесення Вищою радою правосуддя подання про призначення судді на посаду.
53. Статтею 80 Закону № 1402-VІІІ установлено, що призначення на посаду судді здійснюється Президентом України на підставі та в межах подання Вищої ради правосуддя, без перевірки додержання встановлених цим Законом вимог до кандидатів на посаду судді та порядку проведення добору чи кваліфікаційного оцінювання кандидатів.
53.1. Будь-які звернення щодо кандидата на посаду судді не перешкоджають його призначенню на посаду. Викладені в таких зверненнях факти можуть бути підставою для порушення Президентом України перед компетентними органами питання про проведення в установленому законом порядку перевірки цих фактів (абзац другий частини першої статті 80 Закону № 1402-VІІІ).
53.2. Президент України видає указ про призначення судді не пізніше тридцяти днів із дня отримання відповідного подання Вищої ради правосуддя (частина друга статті 80 Закону № 1402-VІІІ).
54. Розділ XV «Перехідні положення» Конституції України доповнено пунктом 16-1 згідно із Законом № 1401-VIII, пунктами 2 та 4 якого установлено:
(2) повноваження суддів, призначених на посаду строком на п`ять років, припиняються із закінченням строку, на який їх було призначено. Такі судді можуть бути призначені на посаду судді в порядку, визначеному законом;
(4) відповідність займаній посаді судді, якого призначено на посаду строком на п`ять років або обрано суддею безстроково до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», має бути оцінена в порядку, визначеному законом. Виявлення за результатами такого оцінювання невідповідності судді займаній посаді за критеріями компетентності, професійної етики або доброчесності чи відмова судді від такого оцінювання є підставою для звільнення судді з посади. Порядок та вичерпні підстави оскарження рішення про звільнення судді за результатами оцінювання встановлюються законом.
55. Згідно з пунктом 17 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VІІІ повноваження суддів, призначених на посаду строком на п`ять років до набрання чинності цим Законом, припиняються із закінченням строку, на який їх було призначено. Судді, повноваження яких припинилися у зв`язку із закінченням такого строку, можуть бути призначені на посаду судді за результатами конкурсу, що проводиться в порядку, встановленому цим Законом.
56. За приписами пункту 20 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VІІІ відповідність займаній посаді судді, якого призначено на посаду строком на п`ять років або обрано суддею безстроково до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», оцінюється колегіями Вищої кваліфікаційної комісії суддів України в порядку, визначеному цим Законом.
Виявлення за результатами такого оцінювання невідповідності судді займаній посаді за критеріями компетентності, професійної етики або доброчесності чи відмова судді від такого оцінювання є підставою для звільнення судді з посади за рішенням Вищої ради правосуддя на підставі подання відповідної колегії Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.
57. Пунктом 48 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VІІІ визначено, що з дня, наступного за днем опублікування цього Закону:
1) Вища рада юстиції може відмовити у внесенні Президентові України подання про призначення судді на посаду виключно з таких підстав, які вона визначає, керуючись власною оцінкою обставин, пов`язаних із кандидатом на посаду судді, та його особистих якостей:
а) наявність обґрунтованого сумніву щодо відповідності кандидата критерію доброчесності чи професійної етики або інші обставини, які можуть негативно вплинути на суспільну довіру до судової влади у зв`язку з таким призначенням;
б) порушення визначеного законом порядку призначення на посаду судді;
2) у разі відмови у внесенні Президентові України подання про призначення судді на посаду Вища рада юстиції ухвалює вмотивоване рішення, яке може бути оскаржено у порядку, встановленому процесуальним законом.
58. Із обсягу встановлених у цій справі обставин слідує, що Верховна Рада України згідно з підпунктом 4 пункту 16-1, яким Законом № 1401-VІІІ доповнено розділ XV «Перехідні положення» Конституції України, 28.10.2016 передала до Вищої ради юстиції подання, документи та рекомендацію Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про обрання ОСОБА_2 на посаду судді Харківського окружного адміністративного суду безстроково, які не розглянуті Верховною Радою України.
59. Рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 15.10.2018, ухваленим за результатами кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді, суддя Харківського окружного адміністративного суду Ізовітова-Вакім О.В. визнана такою, що відповідає займаній посаді.
60. Вища рада правосуддя, заслухавши на засіданні ради доповідача - члена ВРП Фоміна І.Ю., який склав висновок про можливість призначення ОСОБА_2 на посаду судді Харківського окружного адміністративного суду, керуючись статтями 127, 131, пунктом 16-1 розділу ХV «Перехідні положення» Конституції України, пунктом 4 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1401-VІІІ, статтею 69, частинами вісімнадцятою, дев`ятнадцятою статті 79, пунктом 30 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», статтями 3, 30, 34, 36, 37, пунктами 5, 10, 13 розділу ІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Вищу раду правосуддя» ВРП прийняла рішення від 04.07.2019 №1781/0/15-19 «Про внесення Президентові України подання про призначення ОСОБА_2 на посаду судді Харківського окружного адміністративного суду» (т.1 а.с. 92).
61. Це рішення супровідним листом від 11.07.2019 № 26288/0/9-19 направлене ВРП до Офісу Президента України (т. 1, а.с. 41), та отримане останнім 15.07.2019 за № 139/31631-01, що не заперечується учасниками справи.
62. Водночас з 15.07.2019 (з моменту отримання вказаного подання) і дотепер Президент України зазначене подання ВРП не розглянув.
63. Велика Палата Верховного Суду, вирішуючи спір за аналогічних правовідносин, у постанові від 30.05.2024 у справі № 9901/506/21 виходила з того, що зміст частини першої статті 80 Закону № 1402-VIII указує, що «підстави та межі» призначення на посаду судді встановлюються поданням ВРП.
63.1. Отже, вирішення питання щодо призначення суддів, за висновком Великої Палати, належить до виключної дискреції ВРП, а Президент України, реалізуючи ініціативу останньої, видає обов`язковий до виконання указ про призначення судді. Будь-які звернення щодо кандидата на посаду судді не перешкоджають його призначенню на посаду.
63.2. Відповідно до статті 80 Закону № 1402-VIII у разі надходження до Президента України будь-яких звернень щодо особи [кандидата], стосовно якої від ВРП надійшло подання про призначення її на посаду судді, Президент України порушує перед компетентними органами питання про проведення в установленому законом порядку перевірки викладених у таких зверненнях фактів.
63.3. На підставі наведеного Велика Палата у справі № 9901/506/21 висновувала, що слідуючи вимозі статті 128 Конституції України та частині другій статті 80 Закону №1402-VIII, Президент України має відреагувати на подання ВРП протягом тридцяти днів. Цей строк є гарантійним як у сенсі забезпечення формування корпусу суддів і реалізації ВРП відповідних дискреційних повноважень для цього, так і для захисту права особи, яка взяла участь у доборі на зайняття посади судді. Тому для розгляду Президентом України подання ВРП строк у 30 днів є достатнім, прийнятним, обов`язковим і розумним.
64.4. Установлення такого строку, на переконання Великої Палати, покликане забезпечити дотримання необхідного (справедливого) балансу між суспільними (публічними) інтересами, які полягають у формуванні суддівського корпусу і виражені конституційно визначеним обов`язком участі Президента України у формуванні судової влади, та приватними інтересами позивачки і розглядається (з`ясовується) в контексті оцінки бездіяльності Президента України щодо розгляду подання ВРП про призначення позивачки на посаду судді як протиправної.
65. Оцінюючи доводи позивачки стосовно протиправної бездіяльності, вчиненої відповідачем за обставин справи, що розглядається, колегія суддів зазначає, що оцінка судом при вирішенні адміністративного позову поведінки суб`єкта владних повноважень за критерієм правомірності, безумовно, повинна ґрунтуватися насамперед на конституційному положенні про законність діяльності органів державної влади, місцевого самоврядування та їх посадових осіб.
66. Велика Палата Верховного Суду, зокрема у постановах від 15.04.2021 у справі №9901/104/20, від 01.09.2022 у справі № 990/46/22, від 31.08.2023 у справі №990/75/23 та від 14.03.2024 у справі № 240/25193/23 неодноразово наголошувала, що протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень слід розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. Тобто бездіяльність суб`єкта владних повноважень є такою, що порушує права та інтереси особи в тому разі, якщо такий суб`єкт повинен був вчинити, але не вчинив певних дій на реалізацію покладеної на нього компетенції.
67. Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного факту несвоєчасного виконання обов`язкових дій, а важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів особи.
68. Самі по собі строки, встановлені правовою нормою для прийняття зобов`язаним суб`єктом рішення (вчинення певної дії/дій), поза зв`язком із конкретною правовою ситуацією, сукупністю фактів, умов та обставин, за яких розгорталися події, не мають жодного значення. Сплив чи настання строку набуває (може набути) правового сенсу в сукупності з подіями або діями, для здійснення чи утримання від яких встановлюється цей строк.
69. Важливо зауважити, що судовому захисту підлягає тільки порушене на момент звернення до суду право позивача (тобто на момент звернення позивача до суду порушення його прав має об`єктивно існувати, а обраний ним спосіб захисту має бути ефективним).
70. За обставинами цієї справи  ОСОБА_2 оскаржує бездіяльність Президента України, яка полягає у не виданні Указу про призначення позивачки на посаду судді Харківського окружного адміністративного суду на підставі подання ВРП від 11.07.2019 № 102/0/12-19, яке, як було встановлено Судом у цій справі, отримане відповідачем 15.07.2019.
71. Тобто на момент звернення позивачки із цим позовом (30.07.2021) минуло більше двох років.
72. За приписами пункту 10 частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, своєчасно, тобто протягом розумного строку.
73. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процедурних дій без невиправданих зволікань та прийняття відповідних рішень (вчинення дій) у найкоротший строк, достатній для їх прийняття (вчинення).
74. Позиція сторони Президента України у цій справі спочатку зводилася до клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, а також ініціювання зупинення провадження у справі для примирення сторін, переконуючи Суд у тому, що проєкт відповідного Указу вже підготовлено та передано Президенту України на підпис. У зв`язку з чим ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28.03.2023 провадження у справі № 9901/309/21 зупинялося для примирення сторін до 01.06.2023, однак такого примирення не відбулося.
75. Після розгляду Судом клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду (ухвалою від 30.08.2023 у задоволенні цього клопотання відмовлено) стороною відповідача на пропозицію Суду подані письмові пояснення щодо суті позовних вимог, за змістом яких представник відповідача доводить відсутність бездіяльності Президента України з огляду на неможливість видання указу внаслідок щільного графіка Президента України, який пов`язаний із відбиттям збройної агресії рф, що зумовлене об`єктивними обставинами і не може свідчити про протиправність бездіяльності Президента України на час ухвалення рішення у справі.
76. Водночас, аналізуючи вказані доводи з урахуванням вищезазначених висновків Великої Палати Верховного Суду, Суд зауважує таке.
77. Так, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введений воєнний стан у зв`язку зі збройним нападом росії, який триває і тепер.
78. Згідно зі статтею 1 Закону України від 12.05.2015 № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
79. У силу норми частини третьої статті 78 КАС ці обставини як загальновідомі не потребують доказування. За таких обставин сама собою є зрозумілою важлива роль Президента України як глави держави та Верховного Головнокомандувача Збройних Сил України, виняткова завантаженість Президента України у зв`язку з об`єктивною необхідністю активної участі в зовнішніх та внутрішніх відносинах, направлених на посилення обороноздатності держави, захисту державного суверенітету, забезпечення діяльності державних інституцій в умовах війни задля перемоги.
80. Оцінюючи зазначені доводи, Суд погоджується, що повномасштабна військова агресія, яка супроводжується частковим захопленням суверенної території України, численними ракетними атаками, протиправними діями, направленими на фізичне знищення керівництва України, створює для Президента України виняткову завантаженість щодо реалізації ним своїх повноважень, проте наголошує, що ці обставини виникли більш ніж через шість місяців після звернення позивачки до Суду (30.07.2021) із цим позовом, підставою якого визначена бездіяльність Президента України починаючи з 15.07.2019.
81. У контексті доводів представника відповідача, які стосуються введення воєнного стану в Україні, Суд наголошує на збереженні навіть у зазначений особливий період виключно «церемоніальної ролі» Президента у питанні призначення суддів, а отже Суд приходить до висновку, що оскаржувана бездіяльність відповідача перебуває поза межами критеріїв розумного строку, у зв`язку з чим є протиправною. 
82. Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.05.2024 у справі № 9901/506/21.
83. Щодо доводів представника Президента України, озвучених в ході судового розгляду, стосовно того, що рішенням ВККС України від 18.01.2024 ОСОБА_2 визнана такою, що не відповідає займаній посаді судді, у зв`язку з чим ВККС України внесено подання до ВРП про звільнення її з посади судді, Суд уважає за необхідне зазначити таке.
84. Суд нагадує, що предметом розгляду у цій справі є бездіяльність Президента України, яка виникла у період до звернення позивачки до суду із цим позовом (з 15.07.2019 по 30.07.2021).
85. Розгляд подання ВККС України до ВРП про звільнення судді з посади у зв`язку з невідповідністю займаній посаді відбувається за процедурою, визначеною Законом № 1402-VIII, і не перебуває у зв`язку із правовими висновками Суду у цій справі, де Суд не надає оцінки відповідності позивачки займаній посаді, позаяк це виходить за межі предмету та підстав цього позову.
86. Обираючи спосіб захисту порушеного права позивачки, Суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду у подібних правовідносинах, викладених у постанові від 30.05.2024 у справі № 9901/506/21, відповідно до яких, ураховуючи конституційно визначений обов`язок участі Президента України у формуванні судової влади та суспільне значення належного формування цієї влади, а також виходячи того, що відповідно до принципу розподілу влад втручання судової влади в реалізацію главою держави своїх повноважень щодо видання указу про призначення на посаду судді обмежене законом, а тому правильним способом захисту прав позивачки буде зобов`язання Президента України відповідно до статті 80 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розглянути подання ВРП від 11.07.2019 № 102/0/12-19 про призначення ОСОБА_2 на посаду судді Харківського окружного адміністративного суду.
87. За частиною 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
88. Під час звернення до суду позивачка за подання адміністративного позову сплатила судовий збір у розмірі 908 грн, що підтверджує квитанція № ПН 215600426655 від 29.07.2021.
89. Понесені позивачкою судові витрати на сплату судового збору за подання апеляційної скарги підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень у розмірі 908 грн.
90. Щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
91. Частина 2 статті 14 КАС України визначає, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
92. Згідно з положеннями частини 1 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
93. З аналізу викладених норм убачається, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду та вирішується на його розсуд.
94. За наслідками розгляду цієї справи та часткового задоволення позовних вимог суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.
ВИРІШИВ:
1. Позов ОСОБА_2 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Вищої ради правосуддя про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
2. Визнати протиправною бездіяльність Президента України щодо не видання Указу про призначення ОСОБА_2 на посаду судді Харківського окружного адміністративного суду на підставі подання Вищої ради правосуддя від 11 липня 2019 року №102/0/12-19.
3. Зобов`язати Президента України відповідно до статті 80 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розглянути подання Вищої ради правосуддя від 11 липня 2019 року №102/0/12-19 про призначення ОСОБА_2 на посаду судді Харківського окружного адміністративного суду.
4. В задоволенні іншої частини позову відмовити.
5. Стягнути на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Президента України (01220, м. Київ, вул. Банкова, 11) судовий збір у розмірі 908,00 гривень, сплачений згідно з квитанцією №ПН 215600426655 (дата здійснення операції: 29.07.2021).
6. Рішення Верховного Суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
7. Рішення може бути оскаржене до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення складене та підписане 09.09.2024. 

...........................

...........................

...........................

...........................

...........................

Л.О. Єресько,
Н.М. Мартинюк, 
 Ж.М. Мельник-Томенко, 
 М.В. Білак, 
 А.В. Жук, 
Судді Верховного Суду