ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/21542/23                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Колеснікова І.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  09 вересня 2024 року                                                                                         м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Кобаля М.І., Кузьмишиної О.М., розглянувши в порядку письмового провадження  апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2023 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеження відповідальністю «ГРАНД-ПЕТРОЛ» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві    про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
 В С Т А Н О В И В:
Історія справи.
23.06.2023 Товариство з обмеження відповідальністю «ГРАНД-ПЕТРОЛ» (надалі - ТОВ  «ГРАНД-ПЕТРОЛ») звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у місті Києві від 30.05.2023 №3759000410, прийнятого на підставі Акта перевірки від 08.02.2023 №10439/Ж5/26-15-04-10-03/39641883 та рішення Державної податкової служби України від 25.05.2023 №13066/6/99-00-06-03-02-06 про донарахування ТОВ «ГРАНД-ПЕТРОЛ» орендної плати з юридичних осіб в сумі 15697,03 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що розрахунок орендної плати земельної ділянки за лютий 2022 року було здійснено відповідачем виходячи з розміру нормативної грошової оцінки, вказаної у Витязі з технічної документації Головного управління Держгеокадастру у місті Києві від 18.07.2018 №3486/86-18 та Витязі з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок Головного управління Держгеокадастру у місті Києві від 10.02.2022 №979/86-22, залишивши поза уваги умови договору оренди укладений між позивачем та Київською міською радою 13.11.2018..
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 29.09.2024 адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у місті Києві від 30.05.2023 №3759000410, у задоволені решти позовних вимог відмовлено. 
Приймаючи таке рішення суд першої інстанції погодився з доводами позивача, що ним правильно було обраховано податок, а саме розмір плати земельного податку за лютий 2022 року, з урахуванням показників нормативної грошової оцінки, визначених згідно Витягу з технічної документації Головного управління Держегокадастру у місті Києві від 18.07.2018 №3486/86-18 та Витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок Головного управління Держгеокадастру у місті Києві від 10.02.2022 №979/86-22, який було долучений позивачем до скарги, який був виданий на підставі Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Києва, затвердженої рішенням Київської міської ради від 03.07.2014 №23/23, яка була чинною на момент укладення договору оренди земельної ділянки від 13.11.2018. 
Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, скасувати судове рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. 
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що камеральною перевіркою було встановлено, що сума податкового зобов`язання по орендній платі з юридичних осіб (КДБ 18010600), визначена за результатами подання позивачем уточнюючої податкової декларації з плати за землю за 2022 рік від 18.01.2023 №9299759505, є нижчою за суму, визначеною за результатами камеральної перевірки за лютий 2022 року.
Позивачем судове рішення в частині відмовлених позовних вимог не оскаржував і відзив на апеляційну скаргу відповідача не подавав.
Справу розглянуто у порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке. 

Обставини встановлені судом.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 13.11.2018 між Київською міською радою (орендодавець) та ТОВ «ГРАНД-ПЕТРОЛ» (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки, за яким позивачу передано в оренду земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:78:191:0002, площею 0,2942 га, що розташована за адресою: м. Київ, просп. Степана Бандери, 22 (а.с.16).
Відповідно до витягу з технічної документації Головного управління Держгеокадастру у місті Києві від 13.07.2018 №3381/86-18 нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладення Договору оренди становила 6  308  611,62 грн. (пункт 2.2. Договору оренди земельної ділянки) (а.с.17).
Постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.2021 №1147 затверджено Методику визначення нормативної грошової оцінки земельних ділянок, яка набула чинності 10.11.2021.
У зв`язку з запровадженням нової Методики визначення нормативної грошової оцінки земельних ділянок 15.02.2022 позивачем було направлено на адресу контролюючого органу податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2022 рік, реєстраційний №9031653323, якою задекларовано щомісячні платежі з січня по грудень 2022 року, а саме:
- за січень 2022 року згідно Витягу з технічної документації Головного управління Держегокадастру у місті Києві від 18.07.2018 №3486/86-18;
- за лютий 2022 року: з 01.02.2022 по 09.02.2022 згідно Витягу з технічної документації Головного управління Держегокадастру у місті Києві від 18.07.2018 №3486/86-18; з 10.02.2022 по 28.02.2022 згідно Витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок Головного управління Держгеокадастру у місті Києві від 10.02.2022 №979/86-22;
- за березень  - грудень 2022 року згідно Витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок Головного управління Держгеокадастру у місті Києві від 10.02.2022 №979/86-22.
У зв`язку з прийняттям Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України Наказу від 22.12.2022 №309 «Про затвердження переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», 18.01.2023 позивачем на адресу податкового органу було направлено уточнюючу річну декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) №9299759505 за період з 01.03.2022 по 31.12.2022, якою позивач відкоригував до « 0» (зменшив) податкові зобов`язання за вказаний період.
Головним управлінням Державної податкової служби у місті Києві 08.02.2023 проведено камеральну перевірку уточнюючої декларації  з плати за землю за 2022 рік від 18.01.2023 №9299759505, поданої ТОВ «ГРАНД-ПЕТРОЛ», за результатом чого було складено акт №10439/Ж5/26-15-04-10-03/39641883, в якому зазначено про неправомірне заниження позивачем податкового зобов`язання з орендної плати за земельну ділянку за 2022 рік на суму 478  328,59 грн. (а.с.40)
Позивач, не погоджуючись з висновками акта перевірки від 08.02.2023 №10439/Ж5/26-15-04-10-03/39641883, подав на адресу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві письмові заперечення від 27.02.2023 №54 (вх. від 02.03.2023 №21574/6), за наслідками розгляду яких рішенням від 07.03.2023 №8827/1/26-15-04-10-08 вказані заперечення залишено без розгляду у зв`язку з порушенням термінів на їх подання.
На підставі акта перевірки від 08.02.2023 №10439/Ж5/26-15-04-10-03/39641883 відповідачем прийнято податкове повідомлення рішення від 03.03.2023 №166550410 (а.с.43), яке позивачем було оскаржено в адміністративному порядку шляхом подання відповідної скарги до Державної податкової служби України, за результатами розгляду якої рішенням від 25.05.2023 №13066/6/99-00-06-03-02-06 скаргу позивача частково задоволено, скасовано податкове повідомлення-рішення від 03.03.2023 №166550410 у частині нарахування орендної плати за земельну ділянку у сумі 462  631,50 грн. та застосування штрафу у сумі 239  164,30 грн., в іншій частині податкове повідомлення-рішення від 03.03.2023 №166550410 залишено без змін (а.с.45, 54).
З урахуванням висновків, викладених у рішенні Державної податкової служби України від 25.05.2023 №13066/6/99-00-06-03-02-06, Головним управлінням Державної податкової служби у місті Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 30.05.2023 №3759000410 (а.с.60).
23.06.2023 позивач звернувся до суду з цим позовом про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 30.05.2023 №3759000410 та рішення Державної податкової служби України від 25.05.2023 №13066/6/99-00-06-03-02-06 про донарахування позивачу орендної плати з юридичних осіб в сумі 15697,03 грн.
Вказані обставини підтверджені належним, достатніми та допустимими доказами, і не є спірними.
Справу розглянуто у межах доводів апеляційної скарги відповідача.

Нормативно-правове  обґрунтування.

Відповідно до положень ч.1-4 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а саме щодо правомірності податкового-повідомлення від 30.05.2023 №3759000410.
Стаття 19 Конституції України  передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Податковий кодекс України  регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Згідно частини першої  статті 67 Конституції України  кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Податковий кодекс України (далі  ПК України)  визначає плату за землю як  обов`язковий платіж у формі земельного податку та орендної плати  за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Згідно підпункту  14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України  орендна плата для цілей  розділу XII Податкового кодексу України  - обов`язковий платіж за користування земельною ділянкою державної або комунальної власності на умовах оренди.
Відповідно до  статті 269 ПК України  платниками плати за землю є, зокрема, платники орендної плати - землекористувачі (орендарі) земельних ділянок державної та комунальної власності на умовах оренди.
Згідно підпункту  270.1.2 пункту 270.1 статті 270 ПК України  об`єктами оподаткування платою за землю є об`єкти оподаткування орендною платою - земельні ділянки державної та комунальної власності, надані в користування на умовах оренди.
Статтею 285 ПК України  визначено, що базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.
Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).
Згідно пункту  286.2 статті 286 ПК України  платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму плати за землю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому  статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а надалі такий витяг подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.
Відповідно до пункту  287.3 статті 287 ПК України  податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Згідно з положеннями  статті 288 ПК України  підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.
Пунктом 289.1 статті 289 ПК України визначено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.
За приписами частини другої статті 20 Закону України «Про оцінку земель» дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.
Згідно частини першої статті 6 Закону України «Про Державний земельний кадастр» ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Висновки суду.
Матеріалами справи підтверджено, що позивачем на адресу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві було подано податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2022 рік, реєстраційний №9031653323, якою задекларовано щомісячні платежі з січня по грудень 2022 року, а саме: за січень 2022 року згідно Витягу з технічної документації Головного управління Держегокадастру у місті Києві від 18.07.2018 №3486/86-18;  за лютий 2022 року: з 01.02.2022 по 09.02.2022 згідно Витягу з технічної документації Головного управління Держегокадастру у місті Києві від 18.07.2018 №3486/86-18; з 10.02.2022 по 28.02.2022 згідно Витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок Головного управління Держгеокадастру у місті Києві від 10.02.2022 №979/86-22;  за березень  - грудень 2022 року згідно Витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок Головного управління Держгеокадастру у місті Києві від 10.02.2022 №979/86-22.
Верховною Радою України 15.03.2022 було прийнято  Закон України №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», яким пункт 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення»  Податкового кодексу України  було доповнено, зокрема, підпунктом 69.14 такого змісту: «Тимчасово, на період з 1 березня 2022 року по 31 грудня року, наступного за роком, у якому припинено або скасовано воєнний, надзвичайний стан, не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, а також за земельні ділянки (земельні частки (паї), визначені обласними військовими адміністраціями як засмічені вибухонебезпечними предметами та/або на яких наявні фортифікаційні споруди.
Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309 затверджено перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, до переліку яких, зокрема, віднесено місто Київ.
У зв`язку з вказаними обставинами, 18.01.2023 позивач на адресу податкового органу направив уточнюючу річну декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) №9299759505 за період з 01.03.2022 по 31.12.2022, якою позивач відкоригував до « 0» (зменшив) податкові зобов`язання за вказаний період.
Отже, позивачем  було обраховано податок, а саме розмір плати земельного податку за лютий 2022 року, з урахуванням показників нормативної грошової оцінки, визначених згідно Витягу з технічної документації Головного управління Держегокадастру у місті Києві від 18.07.2018 №3486/86-18 та Витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок Головного управління Держгеокадастру у місті Києві від 10.02.2022 №979/86-22, який був виданий на підставі Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Києва, затвердженої рішенням Київської міської ради від 03.07.2014 №23/23, яка була чинною на момент укладення договору оренди земельної ділянки від 13.11.2018. 
Апелянтом вказане не заперечувалось.
Таким чином, оскільки розрахунок орендної плати, проведений позивачем, було здійснено відповідно до розміру нормативної грошової оцінки, вказаної у витягах з технічної документації від 18.07.2018 №3486/86-18 та від 10.02.2022 №979/86-22, які були видані уповноваженим органом, то суд першої інстанції зробив правильний висновок, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення було прийнято контролюючим органом безпідставно та необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), що призвело до настання для позивача негативних наслідків у вигляді встановлення додаткового тягаря зі сплати орендної плати за землю.
Таким чином, вказана обставина апелянтом не спростована, внаслідок чого колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про протиправність спірного ППР і необхідність його скасування.
Відповідно до ч.1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Проте, в адміністративних справах про протиправність рішення обов`язок доказування правомірності свого рішення покладено на відповідача.
З огляду на вказане, враховуючи вищевикладене та встановлені обставини і надані сторонами докази, колегія суддів вважає, що відповідачем не надано належних, достатніх та допустимих доказів щодо спростування правильних висновків суду першої інстанції, тому й доводи апелянта не заслуговують уваги.
Крім того, надаючи оцінку всім доводам сторін, судова колегія наголошує що приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».
Отже, судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог  ст. 242 КАС України.
Згідно зі  ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.  
Судові витрати не підлягають перерозподілу. 
Керуючись ст.ст.  139,  242-244,  250,  308,  311, 315,  316,  321,  322,  325,  328,  329 КАС України, суд
                                            П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну  Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2023 р. - залишити без задоволення.
Рішення  Київського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2023 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеження відповідальністю «ГРАНД-ПЕТРОЛ» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві    про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та подальшому оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.1 ст.263 , п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

                                                                                                                                                                                                                

Колегія суддів:                                                                                           О.В. Карпушова

                                                                                                    М.І. Кобаль  

                                                                                                    О.М. Кузьмишина