Справа № 127/11031/24
Провадження № 22-ц/801/1780/2024
Категорія: 101
Головуючий у суді 1-ї інстанції Федчишен С. А.
Доповідач:Оніщук В. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року	Справа № 127/11031/24	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Оніщука В. В. (суддя-доповідач),
суддів: Голоти Л. О., Рибчинського В. П.,
з участю секретаря судового засідання Литвина С. С., 

учасники справи:
заявник – ОСОБА_1 ,
заінтересовані особи – ОСОБА_2 , Військова частина НОМЕР_1 , Служба у справах дітей Вінницької міської ради,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Вдовцової Аліни Дмитрівни в інтересах ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 червня 2024 року, ухвалене у складі судді Федчишена С. А. у залі суду,

встановив:

Короткий зміст вимог 
У квітні 2024 року ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України, Служба у справах дітей Вінницької міської ради, звернувся в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. 
Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 певний час перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких у них народилося двоє дітей: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якій на даний час виповнилося повних 18 років; донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій наданий час виповнилося повних 11 років. 
Проте, коли найменшій доньці Ульяні виповнилося 10 місяців, а старшій доньці Христині 7 років, мати пішла із сім`ї і сторони по справі припинили фактичні шлюбні відносини, а діти залишилися проживати разом із батьком, що підтверджується довідкою ОСББ «Шмідта- 69» вих. №29 від 08.11.2023. 
З того часу діти матір жодного разу не бачили, не підтримують із нею будь-якого зв`язку та з нею не спілкуються. Менша дитина ОСОБА_5 матір взагалі не пам`ятає. 
Так, після розірвання фактичних шлюбних відносин із заявником, заінтересована особа ОСОБА_2 припинила приймати участь у вихованні дітей, тобто стала ухилятись від виконання своїх батьківських обов`язків. ОСОБА_2 перестала піклуватись про фізичний, духовний розвиток дітей, оскільки не спілкується з доньками без будь-яких пояснень, перестала займатися їхнім вихованням та будь-яким іншим чином проявляти інтерес до їх особистого життя. ОСОБА_2 не створює умов для отримання дітьми освіти, не сплачує аліменти на утримання дітей. 
Більше 10 років діти не бачили матір та на протязі вказаного часу не спілкуються з нею, у зв`язку з її небажанням підтримувати контакт та відносини зі своїми дітьми. 
Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 17.11.2015 у цивільній справі №128/2886/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі, позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 300 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Досить тривалий час виконавчий лист за вищезазначеним рішенням суду перебував на виконанні у Вінницькому відділі державної виконавчої служби Вінницького району, оскільки відповідач офіційно зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . 
Станом на 31.05.2022 заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_2 складала 69 726,50 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по сплаті аліментів Вінницького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області за період з 01.01.2018 по 31.05.2022. 
Більше того, з вказаного розрахунку вбачається, що на протязі майже 5 років заінтересована особа ОСОБА_2 жодної копійки в рахунок погашення заборгованості не сплатила. 
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.11.2020 у справі №27/23096/20 відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за несплату аліментів за ч.1 ст. 183-1 КУпАП та накладено стягнення у виді суспільно корисних робіт строком 120 годин. Проте, зважаючи, що ОСОБА_2 веде кочівний та антисоціальний спосіб життя працівниками поліції було встановлено, що вона тимчасово знаходиться на території АДРЕСА_2 ), тому вищезазначене виконавче провадження було передано до Жмеринського відділу Державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області. 
Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Жмеринського відділу Державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області вбачається, що станом на 31.10.2023 заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів складає 89 128,40 грн. 
У жовтні 2023 року постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 24.11.2020 була приведена до виконання і відповідно в результаті виконання ОСОБА_2 суспільно корисних робіт в рахунок погашення заборгованості зі сплати аліментів державним виконавцем було стягнуто 4 916,55 грн. 
Натомість, заявник матеріально утримує дітей, забезпечує всім необхідним та сприяє всебічному розвитку доньок, оскільки як вбачається з його трудової книжки серії НОМЕР_2 від 11.03.2003 ОСОБА_1 з 2003 року по березень 2022 року працював на посадах «газо- електро-зварювальника», відповідно отримував чималий стабільний дохід. 
З березня 2022 року став на захист нашої Батьківщини у зв`язку із повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України, являється діючим військовослужбовцем за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується відповідною довідкою військової частини НОМЕР_1 від 21.12.2023. 
За місцем служби ОСОБА_1 характеризується позитивно, зарекомендував себе як дисциплінований військовослужбовець. До виконання службових обов`язків та інших задач за призначенням ставиться сумлінно, що підтверджується його службовою характеристикою від 21.12.2023. 
За місцем проживання ОСОБА_1 також характеризується позитивно. Згідно характеристики ОСББ «Шмідта 69» від 07.11.2023 вбачається, що ОСОБА_1 - людина позитивна, працьовита, сам виховує двох доньок. Скарг від сусідів не було, в конфліктах не перебував. На даний час перебуває в лавах ЗСУ. Пішов захищати державу добровольцем. 
Згідно довідки КЗ «Вінницький ліцей №8» від 09.11.2023 №261 вбачається, що ОСОБА_3 дійсно закінчила КЗ «Вінницький ліцей №8» 15.06.2023. За час навчання мама дитини ОСОБА_2 жодного разу не з`явилася у школі, навчанням та вихованням дитини не займалася. Навчанням та вихованням дитини займались тато ОСОБА_1 та бабуся ОСОБА_6 . 
Із довідки КЗ «Вінницький ліцей №8» від 09.11.2023 №260 вбачається, що ОСОБА_4 дійсно навчається з 01.09.2018 в КЗ «Вінницький ліцей №8». З 29.09.2023 навчається за індивідуальною формою навчання (сімейне навчання) до тепер. За час навчання мама дитини ОСОБА_2 жодного разу не з`явилася у школі, навчанням та вихованням дитини не займалася. Навчанням та вихованням дитини займались тато ОСОБА_1 та бабуся ОСОБА_6 . 
Відповідно до відповіді КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №5 м. Вінниці» від 21.11.2023 №01-09/1283 на адвокатський запит адвоката Аліни Вдовцової вбачається, що пацієнт ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , разом з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (пацієнти задекларовані у лікаря амбулаторії загальної практики сімейної медицини №1 ОСОБА_7 ) та донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (пацієнтка задекларована у лікаря ЗПСМ ОСОБА_8 ). З грудня 2022 року сім`я до сімейного лікаря за медичною допомогою не зверталися. Зі слів бабусі, діти з бабусею протягом року перебувають за кордоном у Чехії. 
Дійсно, після початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виїхали на тимчасове проживання до Чеської Республіки разом зі своєю бабусею та матір`ю заявника ОСОБА_6 , яка після того, як ОСОБА_2 пішла з сім`ї повністю замінила дочкам маму, надала їм материнське тепло та турботу. 
Згідно нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_6 від 08.11.2023 вбачається, що на даний час вона проживає у Чехії, а саме Мала Скала, 60, разом із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за якими піклується. Згідно договору оренди, укладеного згідно з відповідним Цивільним кодексом №89/2012 ЗБ між ОСОБА_9 , сільського старости, як орендодавця, з одного боку, і пані ОСОБА_10 , як орендара, з іншого боку, вбачається що ОСОБА_6 орендує у орендодавця квартиру, площею 53,9 кв.м., на цокольному поверсі будинку АДРЕСА_4 на строк з 01.10.2023 по 30.09.2025. У п.6 Статті 8 «Прикінцеві положення» вищезазначеного договору вбачається, що квартирою також користуються ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Переклад вищезазначеного договору з чеської мови на українську мову виконав перекладач ОСОБА_11 , справжність підпису перекладача засвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Гайдейчук Г.В. та зареєстровано в реєстрі за №1635. Повнолітня донька ОСОБА_3 навчається у 2023/24 на II курсі за спеціальністю: Кухар-офіціант у Бізнес-академії, готельній школі та середній професійно-технічній школі, ОСОБА_12 , що підтверджується відповідною довідкою, переклад якої з чеської мови на українську мову виконав перекладач ОСОБА_11 , справжність підпису перекладача засвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Гайдейчук Г.В. та зареєстровано в реєстрі за №1636. Неповнолітня донька ОСОБА_4 є ученицею 6 класу початкової школи та дитячого садка Мала Скала, район Яблонець-над-Нісою, що підтверджується відповідною довідкою від 08.01.2024, переклад якої з чеської мови на українську мову виконав перекладач ОСОБА_11 , справжність підпису перекладача засвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Гайдейчук Г.В. та зареєстрованої реєстрі за №1634. 
Таким чином, на даний час діти, в тому числі неповнолітня дитина ОСОБА_4 , тимчасово проживають разом зі своєю бабусею ОСОБА_6 , яка опікується своїми онуками, оскільки батько знаходиться в лавах ЗСУ. Неповнолітня донька ОСОБА_4 навчається, як в українській школі, так і у школі закордоном. Заявник у справі як батько матеріально забезпечує своїх дітей, сприяє їхньому розвитку, дбає про їх безпеку та здоров`я. Тоді як ОСОБА_2 не займається вихованням своєї неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , та ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо неї. 
Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 , з урахуванням заяви про зміну підстав заяви, просив встановити факт, що він самостійно виховує та утримує неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12 червня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 було відмовлено.
При цьому суд першої інстанції виходив із того, що заявник звернувся до суду з метою закріплення факту, який ніким не оспорюються та не ставиться під сумнів. 
На думку суду, встановлення факту утримання заявником неповнолітньої дитини не породжує ті юридичні наслідки, про які зазначено у заяві, та від встановлення судом таких фактів не залежить виникнення, зміна особистих прав заявника як батька, про які він зазначив у заяві. Утримувати свою неповнолітню доньку ОСОБА_5 заявник зобов`язаний відповідно до вимог сімейного законодавства, а тому встановлення такого факту не породжує для нього жодних правових наслідків. 
Крім того, законом не заборонено добровільно утримувати неповнолітніх дітей, дбати про їх всебічний розвиток, забезпечувати повсякденні побутові потреби, навчання, піклуватися про їх духовний та фізичний стан, проте таке право заявника не породжує юридичного значення за наслідками встановлення факту, про який просить заявник. 
Таким чином, суд дійшов висновку, що у заявника відсутні підстави для встановлення судом юридичного факту перебування на його утриманні неповнолітньої доньки, а тому заява не підлягає задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погодившись із таким судовим рішенням, адвокат Вдовцова А. Д. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким заяву задовольнити повністю.

Рух справи в суді апеляційної інстанції
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 17 липня 2024 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя – Оніщук В. В., судді: Голота Л. О., Рибчинський В. П.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 18 липня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі, надано строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 29 липня 2024 року справу призначено до розгляду на 15 серпня 2024 року на 10 год. 40 хв. 

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Доводи апеляційної скарги зводяться до доводів позовної заяви.
Висновок суду першої інстанції про недоведення заявником утримання дитини є необґрунтованим, адже у справах про встановлення факту самостійного утримання дитини підлягають доведенню обставини, які вказують на невиконання другим з батьків обов`язку утримання дитини, що є підставою для звернення до суду із відповідною заявою.
У заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, було зазначено, що заявник є діючим військовослужбовцем за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується відповідною довідкою військової частини НОМЕР_1 від 21.12.2023. Також, представником заявника у заяві та у судовому засіданні було зазначено, що заявник має намір звільнитися з лав Збройних Сил України, як військовослужбовець, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації у воєнний час на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за сімейними обставинами у зв`язку з самостійним вихованням дитини віком до 18 років, що було залишено без уваги судом першої інстанції. Таким чином встановлення факту самостійного вихання та утримання заявником дитини буде породжувати для нього юридичні наслідки.
Відтак, судом першої інстанції було помилково застосовано норми ст. 23 ЗУ «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку».
Окрім того міський суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про виклик та допит свідків, які могли б підтвердити обставини, на які посилався заявник.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала з посиланням на викладені у ній підстави.
Представник Військової частини НОМЕР_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, при цьому надав заяву про розгляд справи у відсутність представника.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причин неявки не повідомили, а тому згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини, встановлені судом
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками повнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 та неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 (а. с. 17, 18).
Доньки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до 12 березня 2022 року проживали разом із батьком за адресою АДРЕСА_3 , що підтверджується довідкою ОСББ «Шмідта-69» від 8 листопада 2023 року № 29 (а. с. 19).
Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 17.11.2015 у цивільній справі №128/2886/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі, позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 300 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття (а. с. 20-21).
На підставі вказаного рішення 01.04.2019 року видано виконавчий лист (а. с. 22).
Станом на 31.05.2022 заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_2 складала 69 726,50 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по сплаті аліментів Вінницького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області за період з 01.01.2018 по 31.05.2022 (а. с. 23-25).
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.11.2020 у справі №27/23096/20 ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за несплату аліментів за ч.1 ст. 183-1 КУпАП та накладено стягнення у виді суспільно корисних робіт строком 120 годин (а. с. 26).
Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Жмеринського відділу Державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області вбачається, що станом на 01.01.2023 заборгованість у ОСОБА_2 зі сплати аліментів складає 79 879,95 грн (а. с. 27).
Як вбачається з копії трудової книжки серії НОМЕР_2 від 11.03.2003 ОСОБА_1 з 2003 року по березень 2022 року працював на посадах «газо- електро-зварювальника» (а. с. 29-31).
ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується відповідною довідкою від 21.12.2023 (а. с. 31).
За місцем служби ОСОБА_1 характеризується позитивно, зарекомендував себе як дисциплінований військовослужбовець. До виконання службових обов`язків та інших задач за призначенням ставиться сумлінно, що підтверджується його службовою характеристикою від 21.12.2023 (а. с. 32).
За місцем проживання ОСОБА_1 характеризується позитивно. Згідно характеристики ОСББ «Шмідта 69» від 07.11.2023 вбачається, що ОСОБА_1 - людина позитивна, працьовита, сам виховує двох доньок. Скарг від сусідів не було, в конфліктах не перебував (а. с. 33).
Згідно довідки КЗ «Вінницький ліцей №8» від 09.11.2023 №261 вбачається, що ОСОБА_3 закінчила КЗ «Вінницький ліцей №8» 15.06.2023. За час навчання мама дитини ОСОБА_2 жодного разу не з`явилася у школі, навчанням та вихованням дитини не займалася. Навчанням та вихованням дитини займались тато ОСОБА_1 та бабуся ОСОБА_6 (а. с. 34).
Із довідки КЗ «Вінницький ліцей №8» від 09.11.2023 №260 вбачається, що ОСОБА_4 дійсно навчається з 01.09.2018 в КЗ «Вінницький ліцей №8». З 29.09.2023 навчається за індивідуальною формою навчання (сімейне навчання) до тепер. За час навчання мама дитини ОСОБА_2 жодного разу не з`явилася у школі, навчанням та вихованням дитини не займалася. Навчанням та вихованням дитини займались тато ОСОБА_1 та бабуся ОСОБА_6 (а. с. 35).
Відповідно до відповіді КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №5 м. Вінниці» від 21.11.2023 №01-09/1283 на адвокатський запит адвоката Аліни Вдовцової вбачається, що пацієнт ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , разом з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (пацієнти задекларовані у лікаря амбулаторії загальної практики сімейної медицини №1 ОСОБА_7 ) та донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (пацієнтка задекларована у лікаря ЗПСМ ОСОБА_8 ). З грудня 2022 року сім`я до сімейного лікаря за медичною допомогою не зверталися (а. с. 36).
Згідно нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_6 від 08.11.2023 вбачається, що на даний час вона проживає у Чехії, а саме Мала Скала, 60, разом із онуками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про яких піклується (а. с. 37).
Згідно договору оренди, укладеного згідно з відповідним Цивільним кодексом №89/2012 ЗБ між ОСОБА_9 , сільського старости, як орендодавця, з одного боку, і пані ОСОБА_10 , як орендара, з іншого боку, вбачається що ОСОБА_6 орендує у орендодавця квартиру, площею 53,9 кв.м., на цокольному поверсі будинку АДРЕСА_4 на строк з 01.10.2023 по 30.09.2025 (а. с. 39-41).
У п.6 Статті 8 «Прикінцеві положення» вищезазначеного договору вбачається, що квартирою також користуються ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Переклад вищезазначеного договору з чеської мови на українську мову виконав перекладач ОСОБА_11 , справжність підпису перекладача засвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Гайдейчук Г.В. та зареєстровано в реєстрі за №1635 (а. с. 42-45).
Повнолітня донька ОСОБА_3 навчається у 2023/24 на II курсі за спеціальністю: Кухар-офіціант у Бізнес-академії, готельній школі та середній професійно-технічній школі, Турнов, що підтверджується відповідною довідкою, переклад якої з чеської мови на українську мову виконав перекладач ОСОБА_11 , справжність підпису перекладача засвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Гайдейчук Г.В. та зареєстровано в реєстрі за №1636 (а. с. 46-47).
Неповнолітня донька ОСОБА_4 є ученицею 6 класу початкової школи та дитячого садка Мала Скала, район Яблонець-над-Нісою, що підтверджується відповідною довідкою від 08.01.2024, переклад якої з чеської мови на українську мову виконав перекладач ОСОБА_11 , справжність підпису перекладача засвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Гайдейчук Г.В. та зареєстрованої реєстрі за №1634 (а. с. 48-49).

Позиція суду апеляційної інстанції
Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, дійшов таких висновків.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Указаним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку окремого провадження із заявою, посилаючись на положення статей 293, 315 ЦПК України, в якій просить встановити факт, що він самостійно виховує та утримує неповнолітню доньку.
Метою встановлення даного факту заявником зазначено надання йому підстав для звільнення із військової служби відповідно до положень ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу». 
Відповідно до положень статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.
Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Визначений у частині 1 статті 315 ЦПК України перелік фактів, які можуть встановлюватися судом, не є вичерпним, оскільки частиною другою зазначеної статті визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Частиною 4 статті 315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи – залишає заяву без розгляду.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду від 22.04.2020 у справі № 200/14136/17 (провадження № 61-15965св19), суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.
Отже, Верховний Суд зазначив, що юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, а також вказав, що у разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Аналогічні положення містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення».
Апеляційний суд зазначає, що встановлення судом факту самостійного виховання та утримання дитини дійсно може породжувати для заявника юридичні наслідки, тобто від встановлення вказаного факту може залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав останнього.
Водночас колегія суддів зауважує на такому.
Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Зокрема, мати (батько) має право звернутися до суду з позовом про позбавлення другого з батьків батьківських прав через ухиляння його від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. При цьому, одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.
Колегія суддів наголошує, що позбавлення або обмеження одного з батьків права на виховання дитини є спором про право та виключає розгляд справи у порядку окремого провадження.
Такий факт може бути підтверджений за рішенням суду виключно в разі вирішення питання щодо позбавлення особи батьківських прав.
Жодний нормативно-правовий акт, що регулює сімейні відносини та захист прав дітей, не зобов`язує підтверджувати актом факт відсутності участі батьків у вихованні дитини, або підтверджувати його безумовну та одноосібну участь у вихованні та піклуванні.
Більш того, відповідно до вимог ст. 19 СК України при розгляді судом справ щодо участі у вихованні дитини одного з батьків, місця проживання дитини, позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органів опіки та піклування, які подають письмовий висновок щодо розв`язання спору, що також вказує на позовний порядок розгляду цих справ.
Отже, захист порушених прав у зв`язку з невиконанням, неприйняттям участі одним із батьків у вихованні дітей, тобто самоусунення від виконання батьківських обов`язків, має розглядатись в іншому порядку, передбаченому законом.
Питання щодо належного виховання дітей, досягнення порозуміння між батьками і дітьми, відповідальності батьків за неналежне виконання батьківських обов`язків завжди є важливими й актуальними. Законом України «Про охорону дитинства» визначено, що батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Закон передбачає, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини.
Відповідальність щодо виховання дітей покладена на обох батьків, незалежно від того, проживають вони разом чи окремо, оскільки обов`язок здійснювати належне виховання та нагляд є рівним для обох з них.
Обов`язки батьків передбачені ст. 150 СК України, згідно з якою батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та поважати дитину.
За невиконання або неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей батьки можуть бути притягнені до різних видів юридичної відповідальності.
За змістом ч. 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.
У якості обґрунтування заяви про встановлення факту ОСОБА_1 посилається на невиконання матір`ю її батьківських обов`язків, що підлягає доведенню в судовому засіданні та, відповідно до вимог ст. 155 СК України, може мати для останньої негативні наслідки у виді притягнення її до відповідальності, суттєво впливає на її права та обов`язки в подальшому, а отже, містить ознаки спірності правовідносин.
Такого висновку дійшов Верховний Суд в ухвалі від 27.02.2024 у справі № 196/1326/23 провадження №61-2160ск24 при розгляді касаційної скарги по справі за заявою заявника про встановлення факту спільного проживання батька та дитини неповною сім`єю, встановлення факту самостійного утримання та виховання батьком дитини, зазначивши, що згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. 
Отже, Верховний суд зазначив, що по вказаній справі суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про неможливість розгляду заявлених заявником вимог в порядку окремого провадження, оскільки із заяви вбачається спір про право, який виникає з сімейних правовідносин та має розглядатися в позовному провадженні.
Таким чином із поданої заяви, з якою заявник звернувся до суду, вбачається спір про право, оскільки зазначені заявником обставини дають підстави вважати, що вимога фактично пов`язана з виникненням, зміною або припиненням особистих майнових прав батьків дітей, які закріплені в Сімейному кодексі України. 
Ураховуючи викладене, факт, про встановлення якого просить ОСОБА_1 , не підлягає встановленню у порядку окремого провадження, а підлягає розгляду у порядку загального позовного провадження.
Частиною 4 статті 315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи – залишає заяву без розгляду.
Суд першої інстанції на викладене уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно зі статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із прийняттям нового судового рішення про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду на підставі до ч. 4 ст. 315 ЦПК України.
Водночас апеляційний суд роз`яснює ОСОБА_1 , що він не позбавлений права на звернення до суду з метою захисту своїх прав у порядку позовного провадження.

Щодо судових витрат
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки апеляційна скарга підлягає задоволенню частково у зв`язку із допущеним судом першої інстанції порушенням норм процесуального права, судові витрати, понесені ОСОБА_1 у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, слід залишити за ним.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Вдовцової Аліни Дмитрівни в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 червня 2024 року скасувати та ухвалити нове.
Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України, Служба у справах дітей Вінницької міської ради, про встановлення факту, що має юридичне значення, залишити без розгляду.
Судові витрати, понесені ОСОБА_1 у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, залишити за ним.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий                                                                   В. В. Оніщук

Судді                                                                         Л. О. Голота

                                                                               В. П. Рибчинський