ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2144/24 Справа № 932/5630/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Куцевол  В. В. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

10 вересня 2024 року                                                                м. Дніпро

       Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В.         за участю:

       прокурора - Мануйленка І.М.

       особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 

захисника — Перепелиці В.М.

       розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Перепелиці Валентини Миколаївни, подану в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює медичним реєстратором міжрайонної офтальмологічної МСЕК у Комунальному закладі «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» ДОР,-
на постанову судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 липня 2024 року по справі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді місцевого суду  ОСОБА_1  визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,що становить 850 грн.
Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

У постанові суду зазначено, що протоколом про адміністративне правопорушення серії 1052 № 52 від 26.06.2024 ОСОБА_1 інкримінується те, що вона перебуваючи на посаді медичного реєстратора міжрайонної офтальмологічної МСЕК Комунального закладу «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради, будучи відповідно до п.п. ґ ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» членом МСЕК та суб`єктом декларування, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно та без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік за типом «щорічна», а саме – 27.06.2024 о 14 годині 29 хвилин, тобто з порушенням встановленого законодавством строку для подачі такої декларації, чим вчинила адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Не погодившись з вказаним рішенням захисник Перепелиця В.М. подала апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції як незаконної та необґрунтованої, оскільки судом першої інстанції не були застосовані та порушені норм матеріального та процесуального прав, проігноровані доводи ОСОБА_1 , викладені у клопотанні про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, внаслідок чого ОСОБА_1 було незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ОСОБА_1 не є членом медико-соціальної експертної комісії, а отже не є суб`єктом декларування.
Так, відповідно до підпункту “ґ” пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України “Про запобігання корупції”, суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону є: голови та члени медико-соціальних експертних комісій, а також голови, їх заступники, члени та секретарі позаштатних постійно діючих військово-лікарських і лікарсько-льотних комісій, які при цьому не є особами, зазначеними у пункті 1 частини першої цієї статті.
Таким чином, ЗУ “Про запобігання корупції” чітко виокремлено суб`єктний склад медико-соціальних комісій та військово-лікарських і лікарсько-льотних комісій, тобто встановлено суб`єктів декларування. І для медико-соціальних експертних комісій суб`єктами декларування є виключено голови та члени комісій. 
Згідно з п.10 розділу “Організація і склад медико-соціальних експертних комісій” Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженим постановою КМУ від 03.12.2009 за № 1317, до складу комісії входить не менше трьох лікарів за спеціальностями, перелік яких затверджується МОЗ з урахуванням профілю комісії, а також з реабілітації, лікар-психолог або психолог. Таким чином, зазначене Положення визначає склад комісії, у якому посада реєстратора медичного — відсутня.
ОСОБА_1 є штатним працівником м/р офтальмологічної МСЕК, згідно Посадової інструкції основним завданням якої є організація запису відвідувачів та прийом до міжрайонної офтальмологічної МСЕК, упорядкування архіву медичних справ, ведення затвердженої медичної документації та виконання вказівок голови, лікарів та сестри медичної старшої м/р офтальмологічної МСЕК. Посадова інструкція не містить жодного згадування про можливість медичного реєстратора бути членом МСЕК та не містить відповідних повноважень та обов`язків як члена комісії, а також права брати участь у засіданнях комісії. 
Отже, на думку апелянта, ОСОБА_1 не є членом медико-соціальної експертної комісії та відповідно є суб`єктом декларування, визначеним підпунктом “ґ” пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України “Про запобігання корупції”, що виключає можливість її притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Судом не застосовано абзац 5 частини 3 статті 45 ЗУ “Про запобігання корупції”, відповідно до якої особи, зазначені у підпункті “ґ” пункту 2 частини 1 статті 3 цього Закону подають у встановленому цим Законом порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік протягом 10 календарних днів з дня включення до складу відповідних комісій.
Тобто, голови та члени медико-соціальних експертних комісій, а також голови, їх заступники, члени та секретарі позаштатних постійно діючих військово-лікарських і лікарсько-льотних комісій, зобовязані подавати декларації за минулий рік не до 1 квітня, а протягом 10 календарних днів з дня включення до складу відповідної комісії. 
Оскаржувана постанова, як і протокол про адміністративне правопорушення, не містять дату включення ОСОБА_1 до складу відповідної комісії та відповідно відлік 10 денного строку для подачі декларації. 
Таким чином, без встановлення строку, в який мала бути подана декларації за минулий рік, притягнення до відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП є неможливим.
Протокол про адміністративне правопорушення складено суб`єктом, що не наділений такими повноваженням, що своїм наслідком становить незаконність доказів, доданих до такого протоколу.
Так, з матеріалів провадження слідує, що проведення відповідної перевірки, запити, збирання доказів, складання протоколу про адміністративне правопорушення, здійснювалося Управлінням стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (далі — Управління).
Однак Управління не відноситься до суб`єктів, які наділені правом перевірки декларацій, такими повноваженнями наділено виключено НАЗК. 
Апелянт зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення № 1052 від 28.06.2024 складений без дотримання вимог статті 51-2 Закону України “Про запобігання корупції”, у ньому відсутня інформація щодо повідомлення ОСОБА_1 та проведення контролю НАЗК з приводу несвоєчасного подання декларації. 
Як у Протоколі, так і в цілому в матеріалах справи відсутні відомості щодо проведення НАЗК відповідної перевірки та контролю стосовно ОСОБА_1 .
Враховуючи, що Протокол про адміністративне правопорушення № 1052 від 28.08.2024 постановлено з порушенням встановленого законом порядку, а саме суб`єктом, що не наділений такими повноваженням, відповідно всі докази, одержані неуповноваженим органом, є недопустимими. Наведені висновки підтверджуються судової практикою, зокрема Дніпровського апеляційного суду (постанова від 23.08.2022 у справі № 212/661/22, від 21.01.2020 у справі № 208/5904/19, від 24.12.2019 у справі № 932/1349/19), так і Верховного Суду у складі колегії суддів КАС від 11.12.2019 у справі № П/811/593/17.
Судом першої інстанції не застосовано ч.ч.1-2 статті 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України та практику Європейського суду з прав людини, оскільки відсутність однозначних, об`єктивних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 172-6 КУпАП, підтверджує невинуватість ОСОБА_1 .
Судом першої інстанції було порушено порядок проголошення та строк вручення копії оскаржуваної постанови, оскільки у порушення вимог ст. 285 КУпАП, судом 23.07.2024 було винесено вступну та резолютивну частину постанови, що не передбачено КУпАП, не проголошено повний текст постанови та не вручено ОСОБА_1 копію постанови протягом трьох днів.
Враховуючи викладене, захисник просить постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.07.2024 скасувати та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 

В судовому засіданні апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисник — адвокат Перепелиця В.М. підтримали доводи апеляційної скарги, просили апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення.
Захисник звертала увагу на те, що в діях ОСОБА_1 не може бути складу даного правопорушення, оскільки вона не є ані головою, ані членом МСЕК, не має відповідно медичної освіти, а отже не входить до її складу і не виконує відповідних фукцій, що, як вважає захисник, підтверджується відповіддю КЗ “Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи” на адвокатський запит. 
Додатково вказувала на відсутність в матеріалах справи відомостей, з якого часу ОСОБА_1 приступила до виконання обов`язків реєстратора медичного МСЕК, оскільки саме з цієї дати слід обчислювати 10-денний строк, протягом якого її підзахисна, як медичний реєстратор, повинна була подати відповідну декларацією за 2023 рік.
Окремо посилалася на те, що працівники УСР не мали права проводити перевірку своєчасності подання декларації, а отже складати щодо ОСОБА_1 адмінпротоколу за ч.1 ст.172-6 КУпАП, оскільки, як вважає захисник, це компетенція НАЗК, яка дану перевірку не проводила та ніякої інформації до УСР не направляла.

У судовому засіданні апеляційної інстанції   ОСОБА_1 додатково пояснила, що свою вину не визнає, оскільки за функціональними обов`язками реєстратора медичного вона не входить до складу МСЕК, участі в засіданні комісії і прийняті рішень не приймає, а виконує суто технічну роботу, перевіряє документи та оформлює справи на пацієнтів, а після засідання МСЕК і ухвалення рішення, оформлює справи та передає їх до архіву. 
На посаду реєстратора медичного в міжрайонної офтальмологічної МСЕК вона була переведена 23.10.2023, але їй ніхто не роз`яснював про необхідність подачі відповідної декларації за 2023 рік, а вимушена була її подати вже у червні 2024 року, коли працівники УСР прийшли з перевіркою та погрожували “посадити”. Не заперечує, що за посадою реєстратора медичного вона входить до штатного складу міжрайонної офтальмологічної МСЕК, але ніякої участі в засіданнях комісії та прийнятті відповідних рішень вона не приймає. 

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення поданої апеляційної скарги сторони захисту, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Посилався на те, що згідно п. 1.3 Положення про міжрайонну офтальмологічну МСЕК, затвердженого наказом Комунального закладу «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради від 05.11.2019 № 41 посада реєстратора медичного входить до складу міжрайонної офтальмологічної МСЕК та ОСОБА_1 була призначена на цю посаду 23.10.2023, а тому, відповідно до п.п. ґ ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» вона є членом МСЕК та суб`єктом декларування, але в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно та без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік за типом «щорічна», а саме – 27.06.2024, тобто з порушенням встановленого законодавством строку для подачі такої декларації, чим вчинила адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Також зазначив, що відповідно до положень ст.255 КУпАП працівники поліції, у тому числі співробітники УСР, мають право проводити перевірки та складати протоколи, у тому числі за порушення вимог фінансового контролю ( ст. 172-6 КУпАП ). 

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_2 щодо відсутності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до положень ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП України при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають з`ясуванню питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Як зазначено у диспозиції ч.1 ст.172-6 КУпАП, відповідальність за даною нормою закону настає у разі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Згідно примітки до статті 172-6 КУпАП, суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та третьою цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Мотивуючи своє рішення про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, суд першої інстанції посилався на положення закону України «Про запобігання корупції», а також на досліджені у судовому засіданні і наведені в судовому рішенні письмові докази, зокрема на: 
- протокол про адміністративне правопорушення від 28.06.2024 року;
- лист КЗ «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради від 19.06.2024 року № 5/522;
- Положення про міжрайонну офтальмологічну медико-соціальну експертну комісію КЗ «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради;
- лист КЗ «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради від 25.06.2024 року № 5/548;
- посадову інструкцією реєстратора медичного міжрайонної офтальмологічної медико-соціальної експертної комісії;
- повідомлення КЗ «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради від 04.04.2024 року № 5/262;
- декларацію ОСОБА_1 за 2023 рік.

Вказані докази були перевірені та досліджені під час апеляційного перегляду справи.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 1052 від 28.06.2024, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді реєстратора медичного міжрайонної офтальмологічної МСЕК Комунального закладу “Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи” Дніпропетровської обласної ради, будучи відповідно до п.п. “ґ” п.2 ч.1 ст.3 Закону України “Про запобігання корупції”, членом МСЕК та суб`єктом декларування, у порушення вимог ч.1 ст. 45 Закону України, несвоєчасно та без поважних принин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік за типом “щорічна”, а саме — 27.06.2024 року о 14 годині 29 хвилин, тобто з порушенням встановленого законодавством строку для подачі такої декларації, чим вчинили адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП (а.с.1-13).

Відповідно до листа КЗ “Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи” Дніпропетровської обласної ради від 19.06.2024 за № 5/522 (а.с.16-21), надано список всіх медико-соціальних експертних комісій КЗ “Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи” Дніпропетровської обласної ради”, зокрема міжрайонної офтальмологічної МСЕК: голова комісії лікар-офтальмолог ОСОБА_3 , лікар-невропатолог ОСОБА_4 , лікар-офтальмолог ОСОБА_5 , лікар-офтальмолог ОСОБА_6 , сестра медична ОСОБА_7 , реєстратор медичний ОСОБА_1 .

Згідно п. 1.3 Загальних положень Положення про міжрайонну офтальмологічну медико-соціальну експертну комісію КЗ “Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи” ДОР”, до складу м/р офтальмологічної МСЕК входить два лікаря за спеціальністю “офтальмологія”, лікар-терапевт, спеціаліст з медико-соціальної реабілітації (лікар), сестра медична старша та реєстратор медичний (а.с.42-45).

Листом КЗ “Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи” ДОР” від 25.06.2024 за № 5/548 повідомлено, що ОСОБА_1 , реєстратор медичний міжрайонної офтальмологічної МСЕК: 23.10.2023 переведена на посаду реєстратора медичного міжрайонної офтальмологічної МСЕК згідно з наказом № 254-о від 23.10.2023. За період з 01.01.2024 о 01.04.2024 ОСОБА_1 на лікарняному не перебувала, у відпустці та у відрядженні не знаходилась (а.с.46).

Положеннями посадової інструкції, затвердженої директором КЗ “ОКЦ МСЕ” ДОР” ОСОБА_3 від 28.12.2019, визначено загальні положення, завдання, обов`язки, права, відповідальність та кваліфікаційні вимоги реєстратора медичного міжрайонної офтальмологічної медико-соціальної експертної комісії (а.с.47-50).

Відповідно до повідомлення від 04.04.2024 за № 5/262, відповідальна особа КЗ Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи” ДОР” повідомила НАЗК про встановлення факту неподання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме щорічної декларації 2023 рік, в період з 01.01.2023 по 31.12.2023, ОСОБА_1 , яка працює в КЗ Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи” ДОР” на посаді реєстратора медичного (а.с.61).

Відповідно до декларації,  ОСОБА_1 подала щорічну декларацію за 2023 рік 27.06.2024 о 14.29 годин (а.с.65-67).

Також, згідно наданої апеляційному суду стороною захисту відповіді КЗ “Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи” на адвокатський запит, слідує, що ОСОБА_1 хоча і не є головою та членом міжрайонної офтальмологічної МСЕК, але за посадою реєстратора медичного входить до складу цієї комісії згідно із штатним розписом.  

Відповідно до ч.1 ст. 45 Закону України “Про запобігання корупції” встановлено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в" - "ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.
Відповідно до пп.”ґ” п.2 ч.1 ст. 3 Закону України “Про запобігання корупції” суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування: голови та члени медико-соціальних експертних комісій, а також голови, їх заступники, члени та секретарі позаштатних постійно діючих військово-лікарських і лікарсько-льотних комісій, які при цьому не є особами, зазначеними у пункті 1 частини першої цієї статті.
Відповідно до Роз`яснень Національного агентства з питань запобігання корупції від 13.11.2023 № 4 (зі змінами), які розміщено в розділі “Декларування” Бази знань НАЗК, суб`єктами, на яких поширюється дія Закону є: 
- особовий склад штатних військово-лікарських комісій (ВЛК, п.п. “г п.1 ч.1 ст. 3 Закону”);
- голови та члени лікарсько-консультативних (ЛКК) і медико-соціальних експертних комісій (МСЕК), а також голови, їхні заступники, члени та секретарі позаштатних постійно діючих військово-лікарських (ВЛК) і лікарсько-льотних комісій (ЛКК), які при цьому не є особами, зазначеними у п.1 ч.1 ст.3 Закону (п.п. ”ґ” п.2 ч.1 ст. 3 Закону).
Декларантами є всі особи, які входять (призначені/відряджені) до складу відповідних комісій згідно з організаційно-розпорядчими документами, незалежно від фактичного виконання функцій голови/члена/секретаря комісії, а також від строку перебування в складі відповідної комісії (у т.ч. які залучені до роботи на правах членів).

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що ОСОБА_1 , будучи відповідно до наказу № 254-о від 23.10.2023 (організаційно-розпорядчого документу), переведеною на посаду реєстратора медичного міжрайонної офтальмологічної МСЕК, хоча і не виконувала функцій голови/члена/секретаря комісії, але фактично входила до складу Міжрайонної офтальмологічної МСЕК. Тому ОСОБА_1 , будучи відповідно до п.п. “ґ” ч.2 ст.3 Закону України “Про корупцію” та роз`яснень НАЗК суб`єктом декларування, в порушення вимог ч.1 ст. 45 Закону України “Про запобігання корупції” несвоєчасно та без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік за типом “щорічна”, а саме 27.06.2024 о 14 годині 29 хвилин, тобто з порушенням, встановленого законом строку для подачі такої декларації.
Наведені обставини спростовують доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді реєстратора медичного Міжрайонної офтальмологічної МСЕК, не повинна була подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, а також про те, що в матеріалах справи відсутні відомості, коли саме ОСОБА_1 зайняла цю посаду для обчислення 10-денного строку подання декларації. 
Відтак, визнаючи ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, суддя місцевого суду дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях останньої складу зазначеного адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, оскільки цей висновок ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні обставин даної справи, що стосуються часу, суті адміністративного правопорушення та вини вказаної особи у його вчиненні.
Твердження захисника в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 не є членом медико-соціальної експертної комісії, оскільки відповідно до п.10 розділу “Організація і склад медико-соціальних експертних комісій” Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженим постановою КМУ від 03.12.2009 за № 1317 у складі комісії МСЕК відсутня посада реєстратора медичного, отже остання не є суб`єктом декларування, визначеним п.п. ґ” ч.2 ст.3 Закону України “Про запобігання корупції”, що виключає можливість притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП, є безпідставними з наведених вище підстав.
Крім того, відповідно до наданої адвокатом Перепелицею В.М. суду апеляційної інстанції відповіді на адвокатський запит від 13.08.2024 за № 5/733, КЗ “Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи” Дніпропетровської обласної ради” повідомив, що  ОСОБА_1  входить до складу Міжрайонної офтальмологічної МСЕК згідно зі штатним розписом, прийнята на посаду реєстратора медичного даної МСЕК Наказом від 23.10.2023 за № 254-О. Посилання адвоката на Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України, яким передбачено склад МСЕК тільки в особі голови та членів комісії, в даному випадку є безпідставним, оскільки в даному Положенні взагалі відсутня згадка про реєстраторів медичних та медичних сестер старших. ОСОБА_1 не є головою, не є членом Міжрайонної офтальмологічної СМЕК та не може бути призначена на посаду голови або члена МСЕК, оскільки на має вищої освіти. 
Отже, доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не є суб`єктом декларування, не заслуговують на увагу.
Апеляційний суд відкидає, як сумнівні, і доводи захисника про те, що судом першої інстанції не застосовано абз. 5 ч.3 ст. 45 Закону України “Про запобігання корупції”, відповідно до якої особи, зазначені у п.п “ґ”п.2 ч.1 ст.3 цього Закону подають у встановленому цим Законом порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік протягом 10 календарних днів з дня включення до складу відповідних комісій, оскільки за змістом вимог ст.256, ч.1 ст.257, 279, 280 КУпАП питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.
Отже, суд розглядає справу тільки в межах обвинувачення, яке висунуте ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП за несвоєчасне подання без поважних причин декларації про доходи за типом “щорічна» при обставинах, наведених у протоколі про адміністартивне правопорушення, і не надає правову оцінку діям особи, яка притягається до адмінстративної відповідальності за порушення, які у даному провадженні їй не інкриміновані.
Крім того, така позиція захисника щодо незазначення у протоколі про адміністративну відповідальність та оскаржуваній постанові суду певних обставин порушення вимог законодавства, допущених на думку захисника її підзахисною, суперечить вимогам ст. 21 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність”.
Аналізуючи доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення складено суб`єктом, який не наділений таким повноваженням, апеляційний суд зазначає таке.
Згідно вимог ч.ч.1, 2 ст.51-2 Закону України “Про запобігання корупції”, державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов`язані перевіряти факт подання суб`єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.
Якщо за результатами контролю встановлено, що суб`єкт декларування не подав декларацію, Національне агентство письмово повідомляє такого суб`єкта про факт неподання декларації, і суб`єкт декларування повинен протягом десяти днів з дня отримання такого повідомлення подати декларацію в порядку, визначеному частиною першою статті 45 цього Закону.
Одночасно Національне агентство письмово повідомляє про факт неподання декларації спеціально уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції, а також керівнику державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права про факт неподання декларації відповідним суб`єктом декларування.
Згідно абз.14 ч.1 ст.1 Закону України “Про запобігання корупції” спеціально уповноважені суб`єкти у сфері протидії корупції - органи прокуратури, Національної поліції, Національне антикорупційне бюро України, Національне агентство з питань запобігання корупції.
Відповідно до положень ч.1 ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законі України.
Згідно п.1 ч.1 ст. 255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції, зокрема щодо адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.172-4 - 172-9 КУпАП (за винятком правопорушень, вчинених службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище).
Положенням про Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (далі - Управління), затвердженого Наказом Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 06.11.2019 за № 17 (а.с.73-85), завданням Управління є реалізація повноважень Національної поліції та Департаменту, зокрема, в частині протидії корупції, а саме протидія корупції серед посадових осіб, на яких поширюється дія Закону України “Про запобігання корупції”, вжиття заходів з метою виявлення корупційних правопорушень і правопорушень, пов`язаних з корупцією, та їх припинення відповідно до законодавства України; здійснення моніторингу та аналізу стану дотримання антикорупційного законодавства особами, на яких поширюється дія статті 3 Закону України “Про запобігання корупції”; здійснює збирання доказів про вчинення корупційних правопорушень та правопорушень, пов`язаних з корупцією; здійснює складання в межах компетенції протоколу про правопорушення, пов`язані з корупцією та направлення їх до суду в установленому законом порядку.
З рапорту старшого оперуповноваженого в ОВС УСР в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 25.06.2024 (а.с.63) вбачається, що останнім за матеріалами перевірки відносно реєстратора медичного міжрайонної офтальмологічної МСЕК КЗ “Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи” Дніпропетровської області ради” ОСОБА_1 було отримано відомості та з публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій (далі - ЄДРД). З отриманий відомостей вбачається, що декларація за типом “щорічна” за 2023 рік суб`єкта декларування ОСОБА_1 була опублікована в публічній частині ЄДРД 27.06.2024 з зазначенням посади - “медичний реєстратор”.
Таким чином, Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 255 КУпАП, уповноважений складати протокол про вчинення правопорушень, передбачених ст.172-6 КУпАП, за винятком правопорушень, вчинених службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Дійсно, матеріали провадження не містять підтвердження письмового повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_1 про факт неподання нею декларації та підтвердження повідомлення Національним агентством спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції про факт неподання ОСОБА_1 декларації, що передбачено положеннями ч.2 ст. 51-2 Закону України “Про протидію корупції ”, але даний факт не ставить під сумнів повноваження Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України щодо здійснення моніторингу та аналізу стану дотримання антикорупційного законодавства особами, на яких поширюється дія статті 3 Закону України “Про запобігання корупції”, збирання доказів про вчинення корупційних правопорушень та правопорушень, пов`язаних з корупцією, та складання в межах компетенції протоколів про правопорушення, пов`язаних з корупцією.
Також адвокат в апеляційний скарзі безпідставно посилається, як на підставу для визнання недопустимості протоколу про адміністративне правопорушення, не зазначення у ньому інформації щодо повідомлення ОСОБА_1 та проведення контролю НАЗК в приводу несвоєчасного подання нею декларації, оскільки зміст протоколу про адміністративне правопорушення № 1052 від 28.06.2024 свідчить про те, що він містить усі необхідні дані, передбачені положеннями ч.1 ст. 256 КУпАП, а зазначення у протоколі інформації про повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про проведення НАЗК контролю щодо подання декларації — не передбачено вимогами закону.
За наведених обставин апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги захисника про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та не вбачає правових підстав, передбачених ст.247 КУпАП, для закриття провадження у справі.
При цьому, посилання апелянта з цього приводу на певні рішення інших судів є некоректним, оскільки існуюча в Україні система права, зокрема, про адміністративні правопорушення, не передбачає його джерелом, судовий прецедент. Згідно ч.1 ст.36 Закону України “Про судоустрій і статус суддів” Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом. Отже рішення апеляційних судів, зокрема й ті, на які посилається апелянт, не створюють правових позицій, які б формували єдність судової практики в Україні. Правові позиції КАС Верховного Суду стосуються правовідносин, що регулюються Кодексом адміністративного судочинства України, а отже є відмінними від правовідносин, які існують у нашій справі та які регулюються нормами КУпАП, зокрема, статтею 251 цього Кодексу.
Є неспроможними і доводи апелянта про те, що судом першої інстанції у порушення вимог ст.285 КУпАП за результатами розгляду справи 23.07.2024 проголошено лише вступну та резолютивну частину постанови та не вручено ОСОБА_1 копію постанови протягом трьох днів, оскільки адвокатом не зазначено жодних негативних наслідків, що потягло за собою дане порушення. Крім того, відповідно до наявної в матеріалах справи розписки, захисник ОСОБА_1 - адвокат Перепелиця В.М. отримала копію оскаржуваної постанови суду (а.с.115). 
Таким чином, доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість постанови суду, неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд визнає безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи.
Зібрані по справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 50 неоподатковуваних доходів громадян, що становить 850 грн, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, а також підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією. 
Підсумовуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що  апеляційна скарга захисника ОСОБА_2  є безпідставною та задоволенню не підлягає, а постанова судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 23 липня 2024 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП ,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Перепелиці Валентини Миколаївни, подану в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 липня 2024 року по справі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, відносно  ОСОБА_1  – залишити без змін. 

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО
АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ                                         В.В. РУДЕНКО