УХВАЛА
03 вересня 2024 року
м. Київ
справа № 489/3930/20
провадження № 61-11601ск24
Верховний Суд у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Миколаївського апеляційного суду від 16 липня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Ленінського районного суду м. Миколаїв від         03 вересня 2020 року, виданого за заявою ОСОБА_2 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання дітей,
ВСТАНОВИВ:
14 серпня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Бреус С. М. 
через підсистему «Електронний Суд» подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Миколаївського апеляційного суду від 16 липня 2024 року.
У касаційній скарзі заявник просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове про задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Ігнатенка В. М.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, з огляду на те, що в порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України, до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.
Заявник просить в касаційній скарзі звільнити його від сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Миколаївського апеляційного суду від 16 липня 2024 року.
Клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги мотивоване тим, що розмір судового збору за подання касаційної скарги перевищує 5 відсотків розміру річного доходу заявника за 2023 рік.
На підтвердження свого скрутного майнового стану заявник надав витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з 4 кварталу 2023 року до 1 кварталу 2024 року та довідку з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового соціального страхування за 2019 та 2020 роки.
Клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Згідно з частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких 
умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.
Визначення майнового стану сторони процесу є оціночним та залежить 
від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Доказами рівня майнового стану можуть бути документи, які підтверджують скрутний майновий стан особи, що, відповідно, унеможливлює сплату судових витрат. Якщо через низький рівень майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати (див. постанову Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 31 липня 2019 року, справа № 821/1896/15-а, провадження № К/9901/14384/18).
Верховний Суд зауважує, що обов`язок доведення існування обставин, що свідчать про скрутний майновий стан заявника для відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони покладається саме на заявника. Підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо. 
В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 20 квітня 2023 року у справі 
№ 990/13/23 зазначено, що документ з Державного реєстру фізичних 
осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків відображає лише інформацію про доходи скаржника, який сам по собі не відображає скрутний майновий стан особи, яка подає скаргу.
Верховний Суд зауважує, що для звільнення від сплати судового збору заявник має довести існування фінансових труднощів та такого майнового стану, що надає підстави для звільнення такої особи від сплати судового збору.
Верховний Суд вважає, що надані довідки є недостатніми доказами на підтвердження скрутного майнового стану заявника.
Крім того, посилаючись на те, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків його доходу за попередній календарний рік, не надав доказів, що підтверджують його доходи за 2023 рік.
Належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження скрутного матеріального становища заявником до матеріалів касаційного провадження не надано. Таким чином, наведені ОСОБА_1 у касаційній скарзі доводи не дають достатніх підстав для звільнення від сплати судового збору, що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.
Особа, яка подає заяву про звільнення від сплати судового збору, з урахуванням вимог статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази (наприклад, довідка про доходи за календарний рік, який передує року подання до суду касаційної скарги, довідка про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків, довідка з органу Пенсійного фонду України, тощо) на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановлених законодавством порядку та розмірі.
Таким чином, заявнику необхідно надати належні документи на підтвердження права на звільнення від сплати судового збору або сплатити судовий збір за подання касаційної скарги. 
Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно з підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України 
«Про судовий збір» за подання касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою сплачується судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 
2024 рік» з 01 січня 2024 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 3 028,00 грн.
Тому розмір судового збору за подання та розгляд касаційної скарги становить 605,60 грн. 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду 
у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК 
у м. Києві/Печерський район/22030102, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207. 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати до суду оригінал документа, що підтверджує його сплату.
За частиною другою статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення цих недоліків.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Миколаївського апеляційного суду від 16 липня 2024 рокузалишити без руху, надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
 
Суддя:                                                                                                         В. М. Ігнатенко