ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 р. 	Справа № 440/17557/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,
Суддів: Любчич Л.В. ,  Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.03.2024 р. (ухвалене  суддею Слободянюк Н.І.)  по справі № 440/17557/23
за позовом              Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1  
до              Головного управління ДПС у Полтавській області                      
про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (в подальшому – ФОП ОСОБА_1 ) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області, в якому, з урахуванням заяви про уточнення  позовних вимог, просила: визнати протиправними та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій Головного управління ДПС у Полтавській області від 09.11.2023 р. № 00101070903 про застосування штрафу у сумі 17000 грн; № 00101090903 про застосування штрафу у сумі 6800 грн.; № 00101080903 про застосування штрафу у сумі 6800 грн.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.03.2024 р.  позов задоволено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.03.2024 р.  та прийняти рішення,   яким    відмовити в задоволенні позову.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог  Податкового кодексу України,  Кодексу адміністративного судочинства України  та на не відповідність висновків суду обставинам справи.
Позивачка  подала до суду апеляційної інстанції  письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просила  апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд  апеляційної  інстанції  розглядає справу  в порядку письмового провадження за наявними  у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги   не    підлягають  задоволенню з наступних підстав.
Згідно із ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець 27.01.2015 р., основним зареєстрованим видом економічної діяльності якої є: 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
28.08.2023 р. капітаном поліції Каховського РВП ГУНП в Херсонській області складено протокол про адміністративне правопорушення ВАВ № 979702 про те, що громадянка ОСОБА_2 , яка працює продавцем у ОСОБА_1 , 28.08.2023 р. о 17:15 год за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи на робочому місці здійснила продаж алкогольного напою, а саме: пива «Львівське 1715» об`ємом 1,12 л з вмістом спирту 4,5% громадянці ОСОБА_3 2004 року народження, чим порушила наказ Херсонської ОВА №138-11 від 12.07.2023 р. «Про заборону продажу алкогольних напоїв» та вчинила правопорушення, передбачене частиною другою статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.  
28.08.2023 р. майором поліції ГУНП в Херсонській області складено протокол про адміністративне правопорушення ВАВ № 979902 про те, що громадянка ОСОБА_2 , яка працює продавцем у ФОП ОСОБА_1 , 28.08.2023 р. близько 17:00 год, перебуваючи на робочому місці у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ФОП ОСОБА_1 ), який розташований: АДРЕСА_1 , здійснила продаж сигарет 1SM вартістю 98 грн неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим вчинила правопорушення, передбачене частиною другою статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
09.11.2023 р. на підставі протоколу про адміністративне правопорушення ВАВ №979702 від 28.08.2023 р. ГУ ДПС у Полтавській області прийнято рішення про застосування фінансових санкцій № 00101080903, яким до ФОП ОСОБА_1 за порушення вимог статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 р. № 481/95-ВР (зі змінами та доповненнями) (в подальшому – № 481/95-ВР), сільські, селищні та міські ради в межах території відповідної адміністративно-територіальної одиниці можуть встановлювати заборону продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) (крім закладів ресторанного господарства) у визначений рішенням таких органів час доби, - застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 6800 грн., згідно абзацу 14 частини  2 статті 17 Закону України № 481/95-ВР.
09.11.2023 р. на підставі протоколу про адміністративне правопорушення ВАВ № 979902 від 28.08.2023 р. ГУ ДПС у Полтавській області прийнято рішення про застосування фінансових санкцій № 00101090903, яким до позивачки за порушення вимог статті 15-3 Закону № 481/95-ВР (зі змінами та доповненнями): забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів, електронних сигарет, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, особам, які не досягли 18-річного віку, - застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 6800 грн., згідно абзацу 14 частини  2статті 17 Закону № 481/95-ВР та рішення  №00101070903, яким до ФОП ОСОБА_1 за порушення вимог частини 23 статті 15 Закону № 481/95-ВР (зі змінами та доповненнями): роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю, - застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн., згідно абзацу 7 частини 2 статті 17 Закону № 481/95-ВР.
Не погоджуючись із вищевказаним  рішеннями відповідача, позивачка звернулася до суду з цим позовом. 
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані  рішення відповідача необґрунтовані, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.
Суд апеляційної погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ч. 23 статті 15 Закону № 481/95-ВР, роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин, а для малих виробників виноробної продукції алкогольних напоїв без додавання спирту: вин виноградних, вин плодово-ягідних, напоїв медових), тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
Відповідно до  п. 2  ч. 1 ст. 15-3 Закону № 481/95-ВР, забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особам, які не досягли 18 років.
Згідно із ч. 10  ст. 15-3 Закону № 481/95-ВР, сільські, селищні та міські ради в межах території відповідної адміністративно-територіальної одиниці можуть встановлювати заборону продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) (крім закладів ресторанного господарства) у визначений рішенням таких органів час доби.
Відповідно до ч. 1  ст. 17 Закону № 481/95-ВР, за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.
Згідно із ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР, до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі, зокрема: оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом) - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень; порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800 гривень.
Рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються податковими органами та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та пальним, зберігання пального, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України (ч. 4 ст. 17 Закону № 481/95-ВР).
Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 790 від 02.06.2003 р.  (в подальшому – Порядок № 790).
Пунктом 2 Порядку № 790  встановлено, що фінансові санкції застосовуються за порушення, передбачені статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального".
Згідно із п. 3 Порядку № 790, до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва), винних у вчиненні порушень, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірах, передбачених Законом.
Відповідно до п. 5 Порядку № 790,  підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є: акт перевірки додержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) встановлених законодавством вимог, обов`язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства;  результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), пов`язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального;  матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального.
Згідно із п. 6 Порядку № 790, рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених пунктом 2 цього Порядку, приймаються керівником, а у разі його відсутності - заступником керівника органу, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним (ДПС та її територіальні органи), чи керівником (його заступником) органів МВС, МОЗ, Держстату, Держпродспоживслужби відповідно до їх компетенції, визначеної законодавством.
Порядок і строки розгляду матеріалів, які є підставою для застосування фінансових санкцій, та прийняття рішення щодо їх застосування встановлюються зазначеними органами відповідно до їх компетенції.
Аналіз   вищевказаних норм  законодавства вказує, що  підставою для прийняття податковим органом рішення про застосування фінансових санкцій на підставі статті 17 Закону № 481/95-ВР, окрім акта перевірки, є також матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади.
Судовим розглядом встановлено, що  оскаржувані рішення про застосування до позивачки  фінансових санкцій прийняті на підставі протоколів про адміністративне правопорушення ГУНП в Херсонській області серії ВАВ № 979902 від 28.08.2023 р., серії ВАВ №979702 від 28.08.2023 р.
Проте, в матеріалах справи відсутні інші докази, які б підтвердили продаж тютюнових виробів або алкогольних напоїв неповнолітнім особам, зокрема,  фіскальні чеки на продаж пива та тютюнового виробу, письмові пояснення неповнолітньої особи, паспортних даних неповнолітньої особи на підтвердження їх віку, письмових пояснень (протоколу опитування) продавця ОСОБА_2 , наказ Херсонської ОВА № 138-11 від 12.07.2023 р. «Про заборону продажу алкогольних напоїв».
Згідно із ч. 2   ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Із врахуванням  вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції  погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржувані рішення відповідача протиправні, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, оскільки   контролюючим органом не надано належних доказів  порушення    позивачкою  вимог Закону № 481/95-ВР.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі       Руїс Торіха проти Іспанії  (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд апеляційної  інстанції  вважає, що ключові аргументи апеляційної  скарги отримали достатню оцінку. 
Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.
Відповідно до  ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від  18.03.2024 р. –  без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням  норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 77,  243,  308,  316,  322,  325,  326,  328,  329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,    
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області - залишити без задоволення.
Рішення  Полтавського окружного адміністративного суду від 18.03.2024 р. по справі № 440/17557/23 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена у касаційному порядку  до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		О.В. Присяжнюк 	
Судді	   	Л.В. Любчич    О.А. Спаскін