ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року 
м. Київ
справа № 380/14002/22
адміністративне провадження № К/990/19244/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Соколова В. М.,
суддів: Загороднюка А. Г., Єресько Л. О.,  
розглянувши у порядку письмового провадження у суді касаційної інстанції адміністративну справу № 380/14002/22
за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОККО-ДРАЙВ" про стягнення суми штрафу та суми необгрунтованої виручки, провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2024 року (головуючий суддя - Іщук Л. П., судді: Обрізко І. М., Шинкар Т. І.)
УСТАНОВИВ: 
Короткий зміст позовних вимог
Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просило:
- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Окко-Драйв» (ЄДРПОУ 20122395, 82660, Львівська обл., Сколівський р-н, смт. Славське, вул. Івана Франка, 14А) суму штрафу у розмірі 4600,22 грн;
- вилучити у Товариства з обмеженою відповідальністю «Окко-Драйв» (ЄДРПОУ 20122395, 82660, Львівська обл., Сколівський р-н., смт. Славське, вул. Івана Франка, 14А) суму необгрунтовано одержаної виручки у розмірі 4 600,22 грн.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2024 року закрито провадження у справі за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОККО-ДРАЙВ» про стягнення коштів.
Не погодившись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2024 року апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2024 року у справі № 380/14002/22 повернуто скаржнику, на підставі пункту 1 частини четвертої статті 298 КАС України.
Ухвалюючи таке рішення суд апеляційної інстанції виходив з того, що апеляційна скарга підписана представником Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області Аліною Волчковою, посадове становище якої не зазначено.
ІІІ. Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги та її рух у касаційній інстанції 
Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області подало касаційну скаргу на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2024 року, у якій просить скасувати вказане судове рішення та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
В обгрунтування вимог касаційної скарги зазначено, що апеляційний суд безпідставно не врахував наявну у матеріалах справи виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, яка, на переконання скаржника, є достатнім та належним доказом на підтвердження повноважень підписанта апеляційної скарги, тобто Аліни Волчкової . 
Скаржник зазначає, що апеляційну скаргу від імені Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області подано представником, на підтвердження повноважень надано виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 27 листопада 2023 року, в якій наявний запис: « Волчкова Аліна Романівна (повноваження: вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори тощо (діє включно в судах України без довіреності в порядку самопредставництва суб`єкта владних повноважень)». 
На думку скаржника з матеріалів справи не можливо встановити чи апеляційний суд перевірив належним чином апеляційну скаргу, чи досліджував відомості, які містяться в Єдиному державному реєстрі  юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про особу, яка діє в порядку самопредставництва. 
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено колегію суддів для розгляду касаційної скарги № К/990/19244/24 складі: головуючий суддя - Соколов В. М., судді: Загороднюк А. Г., Єресько Л. О. 
Від відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ОККО-ДРАЙВ" відзив на касаційну скаргу не надходив, що відповідно до приписів частини четвертої статті 338 КАС України не перешкоджає касаційному перегляду справи.
Ухвалою 18 вересня 2024 року Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Соколова В.М. провів необхідні дії з підготовки справи до касаційного розгляду та призначив її до розгляду у порядку письмового провадження за наявними матеріалами.
IV. Оцінка висновків суду, рішення якого переглядається, та аргументів учасників справи
Згідно з ухвалою Верховного Суду від 27 червня 2024 року, касаційне провадження відкрито з метою перевірки доводів касаційної скарги щодо порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права при постановленні ухвали про повернення апеляційної скарги.
Спірним є питання підтвердження повноважень підписанта апеляційної скарги. 
Переглядаючи оскаржуване судове рішення у межах, визначених статтею 341 КАС України, та надаючи оцінку правильності застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, Верховний Суд виходить з наступного.
Відповідно до частин першої, третьої статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, крім випадку, встановленого частиною дев`ятою статті 266 цього Кодексу.
Юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.
Повертаючи апеляційну скаргу скаржникові, суд апеляційної інстанції керувався положеннями пункту 1 частини четвертої статті 298 КАС України.
За змістом правових норм повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи (пункт 1 частини першої статті 59 КАС України).
Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (кваліфікованим електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами (частина третя статті 59 КАС України).
У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання (частина восьма статті 59 КАС України).
Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено (пункт 1 частини четвертої статті 298 КАС України).
Як убачається з матеріалів справи, апеляційну скаргу від імені Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області підписано представником Аліною Волчковою, яка на підтвердження своїх повноважень додала до матеріалів скарги копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Відповідно до виписки Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Волчкова А. Р. має повноваження вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори тощо (представництво в судах України всіх рівнів (інстанцій) без довіреності у порядку самопредставництва суб`єкта владних повноважень).
Пункт 13 частини другої статті 9 Закону  України    «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» передбачає, що в ЄДР містяться відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема, про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта, інформація для здійснення зв`язку з керівником юридичної особи (телефон та/або адреса електронної пошти)), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.
При цьому, згідно з частиною першою статті 10 Закону України    «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до ЄДР, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.
Колегія суддів зауважує, що Верховний Суд у своїй судовій практиці, зокрема, у постановах від 22 липня 2021 року у справі №280/6557/20, від 09 вересня 2021 року у справі №200/11717/20-а, неодноразово повторював, що дія статті 59 КАС України не поширюється на випадки самопредставництва юридичної особи. Інші норми вказаного Кодексу також не вимагають додавання, зокрема до апеляційної скарги, заяви, документів, що підтверджують повноваження відповідного керівника чи іншої особи у випадку самопредставництва юридичної особи. Більш того, правом підпису апеляційної скарги поданої юридичною особою, суб`єктом владних повноважень, який не є юридичною особою, наділений керівник, уповноважений член виконавчого органу або представник, повноваження якого повинні бути визначені у відповідному документі, що посвідчує такі повноваження.
Встановивши, що згідно з відомостями у державному реєстрі, особа, яка підписала апеляційну скаргу, має повноваження вчиняти дії від імені суб`єкта владних повноважень в порядку самопредставництва, суд дійшов висновку, що такі відомості на підтвердження повноважень підписанта є достатнім та належним доказом.
Такий висновок суду касаційної інстанції став підставою для скасування ухвал суду апеляційної інстанції про повернення апеляційних скарг.
Про те, що витяг з державного реєстру, в якому зазначені відомості про особу, яка підписала процесуальний документ (позовну заяву та/або апеляційну скаргу), як таку, яка може вчиняти дії від імені суб`єкта владних повноважень в порядку самопредставництва, є належним і достатнім доказом підтвердження таких повноважень зазначав Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постановах від 16 вересня 2021 року у справі №280/8728/20, від 28 квітня 2022 року у справі №160/9003/21, від 04 серпня 2022 року у справі №640/12628/21.
При цьому у постанові від 04 серпня 2022 року у справі №640/12628/21 Верховний Суд також зауважував, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 грудня 2019 року у справі №826/5500/18 сформувала універсальний принцип, зміст якого полягає у тому, що повернення заяв (скарг) за наявності процесуальної можливості пересвідчитись у наявності в особи повноважень на представництво під час розгляду справи (скарги) ставить під загрозу дотримання завдань адміністративного судочинства, закріплених у частині першій статті 2 КАС України, а також дотримання учасниками справи строків звернення до суду та оскарження судових рішень.
У постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду  від 11 вересня 2024 року у справі №440/14831/23 викладено висновок щодо можливості діяти в порядку самопредставицтва юридичної особи за наявності у витягу з ЄДР даних щодо відповідної особи про обмеження повноважень.
Відступу від зазначених висновків Верховного Суду в порядку, визначеному статтею 346 КАС України, здійснено не було і колегія суддів не вважає за необхідне відступити від них у цій справі.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що наведені норми та обставини справи свідчать про достатність доказів на підтвердження повноважень Волчкової А. Р. представляти Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області в адміністративному судочинстві, підписувати процесуальні документи, зокрема апеляційну скаргу у цій справі в порядку самопредставництва.
За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про повернення апеляційної скарги у зв`язку з її підписанням особою, посадове становище якої не зазначено.
Таким чином, у ході касаційного розгляду справи підтвердилися доводи касатора про те, що суд апеляційної інстанції допустив порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали,  яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Відповідно до частини першої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
За таких підстав, касаційна скарга Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області підлягає задоволенню, а ухвала Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2024 року - скасуванню з направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. 
VІІ. СУДОВІ ВИТРАТИ
Розгляд справи не закінчено, тому питання про розподіл судових витрат не вирішується. 
Керуючись статтями 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області задовольнити.
Ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2024 року скасувати.
Справу № 380/14002/22 направити до Восьмого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                В.   М.   Соколов

Судді                                                                                                           А. Г. Загороднюк
                    
                                                                                                    Л. О. Єресько