ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2024 року		Справа № 260/8652/23 пров. № А/857/2587/24	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача – Качмара В.Я.,
суддів – Гудима Л.Я., Кузьмича С.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бар авто» до Відділу державного нагляду (контролю) Державної служби України з безпеки на транспорті та Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2023 року (суддя Рейті С.І., м.Ужгород), -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бар авто» (далі – ТОВ) звернувся до суду з позовом до Відділу державного нагляду (контролю) Державної служби України з безпеки на транспорті (далі – Відділ, Укртрансбезпека відповідно) та Укртрансбезпека в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 21.09.2023 № ПШ 008566 (далі – Постанова). 
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2023 року позов задоволено.
Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржила Укртрансбезпека, яка із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права просить скасувати оскаржуване рішення, та прийняти нове, яким у задоволені позову відмовити.
В доводах апеляційної скарги вказує, що в межах цієї справи перевізник надав транспортний засіб водію, який не користувався особистою карткою водія, натомість у тахографі була зареєстрована картка іншого водія. Відтак, позивач не дотримався вимог законодавства щодо належної організації перевезень, оскільки не оформив належним чином індивідуальну картку водія для тахографу. Вказує, що посадові особи Укртрансбезпеки дотримались порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), провели її відповідно до встановлених вимог та строків, а також прийняли обґрунтоване рішення відносно виявленого порушення. 
Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подав.
У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства (далі – КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.
Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав. 
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що застосування відповідачем наведеної у Постанові санкції за обставин цієї справи не відповідає складу виявленого порушення.
Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що у період з 28.08.2023 по 03.09.2023 посадовими особами Відділу відповідно до графіка проведення рейдових перевірок, проводилася рейдова перевірка на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху. У ході рейдової перевірки 01.09.2023 о 14:32 на автомобільній дорозі Київ-Чоп 774 км, було перевірено транспортний засіб VOLVO SCHMITZ, державний номерний знак НОМЕР_1 / НОМЕР_2 (далі – ТЗ), який належить автомобільному перевізнику ТОВ, під керуванням водія ОСОБА_1 , який здійснював міжнародне перевезення вантажу згідно з міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR) № 991055. 
Актом проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 01.09.2023 № АР007777 (далі - Акт перевірки) зафіксовано порушення суб`єктом господарювання, що полягає у відсутності на момент проведення перевірки у водія ОСОБА_1 роздруківки на паперовому носії з інформацією про роботу та відпочинок за 01.09.2023, а саме водій використовує особисту картку іншого водія Babynets Ivan, за яке передбачена відповідальність згідно абзацу  6 частини першої статті 60 вказаного Закону (а.с.43 зворот).
Повідомленням від 05.09.2023 № 67404/25/24-23 позивач інформований про розгляд 21.09.2023 справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, виявлених під час рейдової перевірки (а.с.43).
Постановою у зв`язку з порушенням вимог частини восьмої статті 53 Закону №2344-III на підставі абзацу шостого частини першої статті 60 Закону №2344-III до перевізника ТОВ застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 34000 грн (а.с.42).
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон №2344-III, в редакції, чинній на час спірних відносин).
Згідно з частиною першою статті 5 Закону №2344-ІІІ основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.
Частиною дванадцятою статті 6 Закону №2344-ІІІ передбачено, що державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
Відповідно до частин чотирнадцятої, сімнадцятої статті 6 Закону №2344-III, державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
Процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт визначає «Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі)», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі - Порядок № 1567).
Згідно з пунктом 2 Порядку № 1567 рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.
В силу вимог пункту 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється, зокрема, додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону.
Відповідно до пункту 21 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
Згідно з пунктами 26, 27 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника.
Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).
У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі.
За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.
Частиною першою статті 53 Закону №2344-ІІІ визначено, що організацію міжнародних перевезень пасажирів і вантажів здійснюють перевізники відповідно до міжнародних договорів України з питань міжнародних автомобільних перевезень.
Згідно з частиною третьою статті 53 Закону №2344-ІІІ при виконанні міжнародних перевезень пасажирів резиденти України повинні мати:
дозволи іноземних країн, по території яких буде здійснюватися перевезення;
свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу;
список пасажирів (при нерегулярних та маятникових перевезеннях);
білетно-облікову документацію; схему маршруту.
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо впорядкування міжнародних автомобільних перевезень» (далі - Закон № 4621-VI) статтю 53 було доповнено частиною восьмою:
Водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані:
- допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті,
-надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти,
- а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.
Згідно з абзацом 6 частини першої статті 60 Закону №2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за:
виконання резидентами та/або нерезидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених статтею 53 цього Закону, - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Водночас абзацом 11 частини першої статті 60 Закону №2344-III передбачено застосування до автомобільних перевізників адміністративно-господарського штрафу за управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень:
без контрольних пристроїв (тахографів) реєстрації режимів праці чи відпочинку водіїв транспортних засобів чи вимкненими такими контрольними пристроями (тахографами)
або без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку - штраф у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Проаналізувавши наведені норми, апеляційний суд зазначає, що статтею 53 Закону №2344-III визначено вичерпний перелік документів, які повинен мати при виконанні міжнародних перевезень вантажів резидент України: 1) дозволи іноземних країн, по території яких буде здійснюватися перевезення; 2) дозвіл щодо узгодження умов та режимів перевезення в разі перевищення вагових або габаритних обмежень чи документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових (габаритних) обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків; 3) свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; 4) сертифікат відповідності транспортного засобу щодо безпеки руху та екологічної безпеки вимогам країн, територією яких буде здійснюватися перевезення, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України; 5) документи на вантаж.
Натомість, частина восьма статі 53 Закону №2344-III містить положення про обов`язки водія, а не є продовженням переліку списку документів, які повинен мати резидент-перевізник.
Згідно з пунктом 1.3 «Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті», затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 № 385 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10.12.2012 за № 2055/22367; далі - Інструкція № 385), її вимоги поширюється на суб`єктів господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).
Згідно з пунктами 3.3, 3.6 Інструкції № 385, водій транспортного засобу, обладнаного тахографом зокрема:
використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;
має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу;
заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР,
або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.
З 20.12.2010 набула чинності Поправка № 6 до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, підписаної в Женеві 01 липня 1970 року в частині надання до контролю реєстраційних листків (тахограм) за поточний день та попередні 28 календарних днів, а в разі відсутності тахокарт надання бланку підтвердження діяльності, який заповнюється транспортним підприємством та водієм перед рейсом.
З Акту перевірки на підставі якого до позивача застосовано штраф спірною постановою, слідує, що під час перевірки ТЗ, який належить автомобільному перевізнику ТОВ, під керуванням водія ОСОБА_1 , встановлено порушення статті 53 Закону 2344-III, а саме відсутня роздруківка даних роботи водія за 01.09.2023 на паперовому носії, водій ОСОБА_1 використовує особисту картку іншого водія ОСОБА_2 .
Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що вказаний ТЗ був обладнаний цифровим тахографом. В свою чергу, встановлене порушення фактично полягало у відсутності у водія роздруківки з даними цифрового тахографа на паперовому носії про роботу та відпочинок водія за 01.09.2023.
Суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що зазначене порушення тягне за собою відповідальність, визначену абзацом 11 частини першої статті 60 Закону № 2344-III, якою визначено, що за управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без контрольних пристроїв (тахографів) реєстрації режимів праці чи відпочинку водіїв транспортних засобів чи вимкненими такими контрольними пристроями (тахографами) або без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку передбачено штраф у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (680 грн).
При цьому, у Акті перевірки не фіксувались порушення щодо не допуску до цифрового тахографа у вказаному транспортному засобі.
Враховуючи зазначене суд апеляційної інстанції констатує, що нормами статті 60 Закону № 2344-ІІІ, а саме абзацами 6 та 11 частини 1, передбачено різні види відповідальності: за відсутність документів, передбачених статтею 53 Закону, та пов`язаних із роботою тахографа, що в свою чергу, за наявності доведеності вчиненого порушення є різними по своїй суті порушеннями та тягнуть за собою накладення адміністративно-господарських штрафів за окремими пунктами та в різних розмірах.
Покликання скаржника на те, що водій ОСОБА_1 не користувався особистою карткою водія, натомість на паперовому носії даних тахографу міститься прізвище водія ОСОБА_3 , з огляду на що позивач не дотримався вимог законодавства щодо належної організації перевезень, не створює правових підстав для притягнення позивача до відповідальності саме згідно абзацу 6 частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ, оскільки вказаною нормою передбачено відповідальність за відсутність відповідних документів, а не за їх оформлення (чи наповненість змісту).
Суд апеляційної інстанції наголошує, що під час перевірки не встановлено відсутність одного з документів, передбачених статтею 53 Закону №2344-ІІІ, необхідних для здійснення міжнародних перевезень.
Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що Відділом безпідставно застосовано до позивача відповідальність, передбачену абзацом 6 частини першої статті 60 Закону № 2344-III - за виконання резидентами та/або нерезидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених статтею 53 цього Закону, - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (34 000 грн). При цьому факту відсутності у водія документів, передбачених частиною третьою статті 53 Закону № 2344-ІІІ, не встановлено.
З огляду на вказане, Постанова прийнята Відділом з помилковим застосуванням вимог законодавства, за відсутності фактичних підстав для притягнення перевізника до відповідальності, передбаченої абзацом 6 частини першої статті 60 Закону № 2344-III, тому підлягає визнанню протиправною та скасуванню. 
Таким чином, доводи апеляційної скарги відповідача не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи. 
Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанцій, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,-
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2023 року – без змін.                                                                                                                                  Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої  статті 328 КАС.

Суддя-доповідач	 	В. Я. Качмар 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	С. М. Кузьмич