Справа № 165/1791/24  Провадження №33/802/621/24 	Головуючий у 1 інстанції:Ференс-Піжук О. Р. 	
	Доповідач: Денісов  В. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2024 року                                                                 місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Галащука С.Ю., розглянувши апеляційну скаргу захисника на постанову судді Нововолинського міського суду Волинської області від 23 серпня 2024 року щодо ОСОБА_1 ,
В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою  ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік, 
Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору.
ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 07 квітня 2024 року о 13 год. 04 хв. ОСОБА_1 , в м.Нововолинськ, по вулиці Сокальській керував транспортним засобом «Сitroen Berlingo», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками сп`яніння (запах з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку, всупереч вимогам п.2.5 ПДР України – відмовився, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
В поданій апеляційній скарзі захисник вважає постанову судді незаконною. Вказує на те, що в матеріалах протоколу відсутні будь які докази вини ОСОБА_1 .. Зазначає на те, що працівниками поліції було безпідставно зупинено ОСОБА_1 та складено протокол про адміністративне правопорушення. Просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримували апеляційну скаргу і просили скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Положеннями ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з приписів ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , дотримався.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повністю доведена наявними у справі доказами, які ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Вимогами ч.2 ст.266 КУпАП визначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 196662 від 07.04.2024, з яким від був ознайомлений та засвідчив власним підписом (а.с.1); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де зафіксовано, що водій від проходження огляду відмовився, що засвідчено його особистим підписом (а.с.3), направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів (а.с.4), поясненням водія ОСОБА_1 від 07.04.2024, де він повідомляє, що вживав алкогольні напої вчора ввечері, сьогодні думав, що витверезився, тому сів за кермо, щоб довести рідних додому (а.с.5), відеофайлами, де зафіксовано перебіг подій, що мали місце 07.04.2024, а саме: спілкування поліцейського з водієм транспортного засобу, після перевірки реєстраційних документів на відповідність стану автомобіля, який технічно переобладнаний. Чітко видно та чути, що інспектор СРПП, після запитання до водія, чи вживав він алкогольні напої, висловлює вимогу до ОСОБА_1 щодо проходження в установленому порядку огляду на стан сп`яніння, а водій відмовляється від проходження огляду. При цьому інспектор озвучує характерні ознаки стану водія на момент зупинки, а саме: різкий запах алкоголю з рота, почервоніння шкірного покриву обличчя. Також інспектор СРПП роз`яснює водію підстави адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.10), а також іншими матеріалами справи.
Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 07.04.2024 о 13 год. 04 хв. в м.Нововолинськ, по вулиці Сокальській ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Сitroen Berlingo», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1). 
Як зазначено у поясненнях інспектора Баранчука В.П., що приблизно о 13 год. 07.04.2024 він разом з інспектором СРПП ОСОБА_3 проводили патрулювання по вулиці Сокальській в місті Нововолинську і коли переїжджали залізничний переїзд, то розминалися з автомобілем «Сitroen Berlingo», і зауважили, що пасажири вказаного автомобіля сидять спиною до водія, в зв`язку з чим вирішили перевірити відповідність технічного стану автомобіля реєстраційним документам. Крім цього, через відкрите вікно та мінімальну відстань, зауважили, що у водія вказаного автомобіля є надмірне почервоніння обличчя. Здійснили розворот службовим автомобілем в районі митного поста в м. Нововолинську і поїхали за автомобілем марки «Сitroen Berlingo», якого зупинили неподалік ТСЦ МВС України. Коли він перевіряв відповідність транспортного засобу реєстраційним документам, то відчув від водія ОСОБА_1 різкий запах алкоголю з рота, тому відразу запропонував йому пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння, на що отримав відмову. При цьому водій пояснював, що звечора пив алкогольні напої. Роз`яснив ОСОБА_1 , що за відмову від проходження огляду, наступає відповідальність, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Наголосив, що водій був відсторонений від керування транспортним засобом відповідно до вимог ст.266 КУпАП, і дав письмове зобов`язання не керувати транспортним засобом протягом 24 годин (а.с.7).
Також, свідок ОСОБА_3 , як інспектор СРПП, перебував в складі добового наряду з інспектором СРПП ОСОБА_4 і патрулюючи м. Нововолинськ, на вулиці Сокальській зауважили транспортний засіб «Сitroen Berlingo», який є вантажним, але у ньому перебували пасажири. Тому було прийнято рішення його зупинити. Коли водій зупинився, то першим до нього підійшов інспектор ОСОБА_4 .. Зазначив, що під час спілкування з водієм, відчули запах алкоголю з рота. Водій сказав, що це запах одеколону. Запропонували пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер», на що ОСОБА_1 відмовився. Попередили, що за відмову відповідальність аналогічна тій, що і за керування транспортним засобом в нетверезому стані. Пройти такий огляд у медичному закладі, ОСОБА_1 також відмовився. Водій був відсторонений від керування транспортним засобом, про що написав зобов`язання. ОСОБА_1 з пасажирами додому доставили службовим автомобілем.
Є необґрунтованими доводи захисника про безпідставну зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , оскільки вказана обставина ніяким чином не впливає на факт його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, тобто порушення ним вимог п.2.5 ПДР.
Відсутність у матеріалах справи підстави зупинки працівниками поліції транспортного засобу не є істотним порушенням прав та свобод ОСОБА_1 .. 
Крім того, якщо при цьому з`ясувалось, що водій перебував з ознаками сп`яніння чи в іншому неадекватному стані, то факт неправомірної зупинки його працівниками поліції, не звільняє водія від обов`язку виконання ним вимог п.2.5 ПДР.
Так, п.2.5 ПДР зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що у даному випадку ОСОБА_1 відмовився виконувати, у зв`язку з чим і був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
Правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.
Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд відповідно до п.2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Отже, вказані доводи апелянта ніяким чином не впливають на висновок про керування його автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та на вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідальність у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, настає за ч.1 ст.130 КУпАП.
Так, відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.
А тому, оскільки у водія ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, працівник поліції мав право запропонувати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан сп`яніння, а водій, в свою чергу, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Більше того, як вбачається з власноручних пояснень водія ОСОБА_1 від 07.04.2024 (а.с.5), він сам повідомляє, що вживав алкогольні напої напередодні ввечері, а сьогодні думав, що витверезився, тому сів за кермо, щоб довести рідних додому.
Інші доводи апеляційної скарги не беруться апеляційним судом до уваги, оскільки належним чином не спростовують сукупності доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у провину, та не можуть бути безумовними підставами для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у даній справі. 
Також, зазначені відеозаписи події відповідають вимогам ст.251 КУпАП, згідно якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
При цьому, відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у вчиненому правопорушенні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фотозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.
Надані відеозаписи відображають подію адміністративного правопорушення та містять відомості, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому обґрунтовано судом взяті до уваги.
Апеляційним судом у повному обсязі проаналізовані докази, які містяться в матеріалах справи.
На підставі наведених доказів слід дійти висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи. 
При накладенні адміністративного стягнення, суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та обґрунтовано застосував безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у даній справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.
На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника Галащука С.Ю. – залишити без задоволення, а постанову судді Нововолинського міського суду Волинської області від 23 серпня 2024 року щодо ОСОБА_1 – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду         В.П. Денісов