ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
27 червня 2024 року
м. Київ
Справа № 686/10932/23
Провадження № 51 - 628 км 24
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю: 
секретаря судового засідання                        ОСОБА_4 , 
прокурора                                                            ОСОБА_5 ,
та в режимі відеоконференції:
засудженого                                                          ОСОБА_6 , 
 
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12023243000001352 від 20 квітня 2023 року, щодо 
ОСОБА_6 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Санкт-Петербург, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від      04 квітня 2023 року за ст. 185 ч. 4 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку 1 рік, 
за ст. 185 ч. 4 КК України, 
за касаційною скаргою прокурора, яка брала участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, ОСОБА_7 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 11 січня 2024 року щодо ОСОБА_6 .
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від                             31 жовтня 2023 року ОСОБА_6 засуджено за ст. 185 ч. 4 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.  
На підставі ст. 71 ч. 1 КК України до призначеного ОСОБА_6 покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 квітня 2023 року та йому призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 4 місяці. 
Строк відбування покарання ОСОБА_6 вказано рахувати з дня приведення вироку до виконання.
Судові витрати за проведення експертизи № СЕ-19/123-23/4195-ТВ від 25.04.2023 в сумі 1 434 грн та експертизи № СЕ-19/123-23/4320-Д в сумі 1 912 грн стягнуто з    ОСОБА_6 на користь держави.
Прийнято рішення щодо речових доказів. 
Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним і засуджено за вчинення кримінального правопорушення за таких обставин. 
ОСОБА_6 , будучи судимим за кримінальні правопорушення проти власності, маючи не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став та під час іспитового строку вчинив нове кримінальне правопорушення.
20 квітня 2023 року близько 17 години 00 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , пересвідчившись, що за його протиправними діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення, розуміючи та усвідомлюючи, що в державі діє воєнний стан, який введений на території України Указом Президента України за № 64/2022 від 24.02.2022 та продовжений Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» за               № 58/2023 від 06.02.2023, шляхом відкриття закритих водійських дверей автобуса марки «ПАЗ» моделі «4234» д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований на узбіччі, незаконно проник у салон вказаного автобуса, звідки умисно, таємно, повторно, викрав один відеореєстратор марки «DDPAI» вартістю 1 000 гривень та один відеореєстратор марки «DDPAI» вартістю 975 гривень, після чого залишив місце події та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.
Вказаними умисними протиправними діями ОСОБА_6 заподіяв потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 1 975 грн.
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 11 січня 2024 року частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_6 , змінено вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 жовтня 2023 року щодо          ОСОБА_6 в частині призначеного покарання, пом`якшено його та вказано вважати ОСОБА_6 засудженим за ст. 185 ч. 4 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ст. 71 ч. 1 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 квітня 2023 року та призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.
В решті вирок суду першої інстанції залишено без зміни.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала     
У касаційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Вважає, що суд апеляційної інстанції, розглядаючи апеляційну скаргу ОСОБА_6 , допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і це потягло невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості, а також істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що в порушення вимог ст. 419 чч. 1, 3 КПК України в ухвалі апеляційного суду не наведено мотивів, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, та, змінюючи вирок суду першої інстанції, не вказав в ухвалі які статті закону порушено судом першої інстанції та в чому саме полягають ці порушення або необґрунтованість вироку. Зокрема звертає увагу на те, що у мотивувальній частині ухвали апеляційний суд погодився з вироком суду першої інстанції щодо розміру призначеного ОСОБА_6 покарання за ст. 185 ч. 4 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, тобто в мінімальних межах, визначених санкцією статті, проте в резолютивній частині свого рішення помилково, нічим не мотивуючи, призначив ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Також вказує на допущене апеляційним судом неправильне застосування положень ст. 71 КК України, оскільки призначене апеляційним судом остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців є меншим за невідбуте ним покарання згідно вироку Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 квітня 2023 року, а також  покарання призначеного за новий злочин.         
Заперечення на касаційну скаргу прокурора від учасників судового провадження не надходили. 
Позиції учасників судового провадження 
Прокурор в судовому засіданні вважала касаційну скаргу обґрунтованою та просила її задовольнити. 
Засуджений в судовому засіданні заперечував проти касаційної скарги прокурора та просив залишити її без задоволення. 
Мотиви Суду 
Заслухавши суддю-доповідача, доводи учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла до таких висновків. 
Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої і апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. 
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Обґрунтованість засудження ОСОБА_6 за ст. 185 ч. 4 КК України та правильність кваліфікації його дій у касаційній скарзі не оспорюються.  
Зі змісту положень ст. 418 ч. 2, ст. 419 КПК України вбачається, що судові рішення суду апеляційної інстанції ухвалюються в порядку, передбаченому статтями              368-380 цього Кодексу. Ухвала суду апеляційної інстанції, окрім іншого, має містити короткий зміст доводів особи, яка подала апеляційну скаргу, а при залишенні апеляційної скарги без задоволення - підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою, а також викладаються докази, що спростовують її доводи.  При скасуванні або зміні судового рішення в ухвалі має бути зазначено, які статті закону порушено та в чому саме полягають ці порушення або необґрунтованість вироку чи ухвали. В резолютивній частині ухвали мають бути зазначені висновку суду апеляційної інстанції по суті вимог апеляційної скарги. 
Виходячи із завдань та загальних засад кримінального провадження, визначених
у статтях 2, 7 КПК України, функція апеляційного суду полягає в об`єктивному, неупередженому перегляді вироків та ухвал суду першої інстанції, справедливому вирішенні поданих апеляційних скарг із додержанням усіх вимог чинного законодавства.
Відповідно до ст. 412 ч. 1 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. 
Резолютивна частина судового рішення - заключна частина єдиного документа суду і вона повинна логічно випливати з попередніх його частин. У резолютивній частині судового рішення повинна обов`язково бути дана відповідь на всі питання, які вирішив суд у нарадчій кімнаті при постановленні рішення і які обґрунтовані у мотивувальній частині. Резолютивна частина судового рішення має узгоджуватися з висновками мотивувальної частини і логічно з неї випливати.
Невідповідність резолютивної частини судового рішення мотивувальній частині може призвести до необґрунтованості судового рішення.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений         ОСОБА_6 , не погоджуючись із вироком суду першої інстанції щодо себе за              ст. 185 ч. 4 КК України, оскаржив його в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду та просив скасувати вирок і призначити новий розгляд в суді першої інстанції, або у зв`язку із його дійовим каяттям на підставі ст. 44, 45 КК України звільнити його від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження. 
Суд апеляційної інстанції, відповідаючи на доводи апеляційної скарги                   ОСОБА_6 , в мотивувальній частині ухвали навів обґрунтування свого рішення, в тому числі і щодо призначеного йому судом першої інстанції покарання за                     ст. 185 ч. 4 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, погодившись із оцінкою, наданою судом першої інстанції даним про особу ОСОБА_6 , конкретним обставинам вчиненого злочину та обставинам, що пом`якшують його покарання. Також апеляційний суд зробив висновок про те, що  призначене йому покарання в мінімальній межі санкції є справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень. При цьому підстав для пом`якшення ОСОБА_6 покарання та застосування ст. 69 КК України апеляційний суд не встановив. 
Однак, в резолютивній частині свого рішення, апеляційний суд вказав про зміну вироку Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання. При цьому в резолютивній частині ухвали апеляційного суду вказано вважати ОСОБА_6 засудженим за ст. 185 ч. 4 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 71 КК України призначено йому остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки                      6 місяців. В решті вирок суду першої інстанції залишено без зміни. 
В мотивувальній частині ухвали апеляційного суду також вказано про те, що під час проголошення її резолютивної частини колегією суддів було допущено помилку, зокрема, зазначено про застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 ст. 69, 71 КК України, що є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. 
Крім того, призначене апеляційним судом ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців не відповідає вимогам ст. 71 ч. 4 КК України, оскільки воно є меншим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 квітня 2023 року.   
Отже, ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 370, 419 КПК України, оскільки її мотивувальна частина щодо обґрунтованості призначеного вироком суду першої інстанції покарання ОСОБА_6 не відповідає її резолютивній частині. 
Таким чином, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції допущено порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є істотним, оскільки ставить під сумнів законність і обґрунтованість судового рішення, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а також невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого,що у відповідності з вимогами ст. 438 ч. 1 пп. 1, 2, 3 КПК України є підставою для скасування такого рішення.
За таких обставин, ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, а касаційна скарга прокурора - задоволенню.
При новому розгляді в суді апеляційної інстанції необхідно врахувати наведене, апеляційний розгляд здійснити відповідно до вимог КПК України та прийняти законне і обґрунтоване рішення, а у разі підтвердження того ж обсягу обвинувачення, за яким ОСОБА_6 визнано винуватим і засуджено, призначене йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України слід вважати неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та м`яким.
Відповідно до вимог ст. 433 ч. 3 КПК України суд касаційної інстанції розглядає питання про обрання запобіжного заходу під час скасування судового рішення і призначення нового розгляду у суді першої чи апеляційної інстанції. Враховуючи наведене та з метою запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, зокрема, переховуванню ОСОБА_6 від суду, оскільки він не може не усвідомлювати імовірність повторного визнання його вини за висунутим йому обвинуваченням, колегія суддів вважає за необхідне обрати йому запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів.
Керуючись статтями 436, 438 КПК України, Верховний Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу прокурора, яка брала участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 11 січня 2024 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.
Постанова Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1 | ОСОБА_2 | ОСОБА_3