УХВАЛА

16 вересня 2024 року 
м. Київ

справа №300/2253/24
адміністративне провадження № К/990/34829/24  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стеценка С.Г.,
суддів: Стрелець Т.Г., Тацій Л.В., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.08.2024 у справі  № 300/2253/24 за позовом    ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо не зарахування ОСОБА_1 в пільговому обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, у період з 30.03.1984 по 26.06.1985;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити зарахування ОСОБА_1 в пільговому обчисленні стажу роботи, зарахувавши до загального страхового стажу період роботи з 30.03.1984 по 26.06.1985 в районах Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі на пільгових умовах, а саме зарахувати один рік роботи у вказаний період часу у районі Крайньої Півночі за один рік та шість місяців, починаючи з 20.03.2024;
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо не врахування ОСОБА_1 в трудовий стаж час перебування на інвалідності, яка пов`язана з виконанням обов`язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 30.06.2002 по 07.08.2017, до страхового стажу, з додаванням по одному року , тобто у двійному з 20.03.2024;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області врахувати ОСОБА_1 в трудовий стаж час перебування на інвалідності, яка пов`язана з виконанням обов`язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 30.06.2002 по 07.08.2017 до страхового стажу з додаванням по одному року, тобто у подвійному з 20.03.2024.
Рішенням Івано - Франківського окружного адміністративного суду від 25.06.2024, у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.08.2024, рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.06.2024 у справі №300/2253/24 скасовано та прийнято постанову, якою адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до пільгового розрахунку стажу роботи з 30.03.1984 по 26.06.1985 в районах Крайньої Півночі на пільгових умовах.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 та зарахувати до його стажу роботи період з 30.03.1984 по 26.06.1985 в районі Крайньої Півночі на пільгових умовах, а саме зарахувати один рік роботи у вказаний період часу в районі Крайньої Півночі за один рік та шість місяців, з урахуванням проведених виплат з 20.03.2024.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
12.09.2024 до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якій скаржник просить скасувати постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.08.2024 та постановити нову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.
При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.
Вказані судові рішення ухвалені у справі, що призначена та розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку, визначеному статтею 263 КАС України.
Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Разом з тим, відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Частиною шостою статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності. Такий перелік не є вичерпним.
Зі змісту пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України можна зробити висновок про те, що суд має право віднести до категорії справ незначної складності справу, яка не передбачена у вищезазначеному переліку, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
У спрощеному позовному провадженні не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України), а також через складність та інші обставини.
Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
Системний аналіз вищезазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмету доказування, складу учасників та інших обставин, крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.
З огляду на предмет спору, ця адміністративна справа підпадає під критерій, встановлений пунктом 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, для визначення справи незначної складності та відповідно до статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України могла бути розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.
У поданій касаційній скарзі відсутні обґрунтовані посилання на існування обставин, передбачених підпунктами «а» - «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Таким чином, постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.08.2024, прийнята у даній справі, не підлягає касаційному оскарженню.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи викладене, та оскільки передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України виняткові обставини відсутні і обґрунтування щодо їх наявності не наведено, у відкритті касаційного провадження у даній справі слід відмовити.
З огляду на викладене, керуючись статтями 36, 37, 40, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд, -
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.08.2024 у справі  № 300/2253/24 за позовом    ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій.
Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає. 

Суддя-доповідач                                                                      С.Г. Стеценко
Судді                                                                                          Т.Г. Стрелець
                                                                                          Л.В. Тацій