Справа № 157/1737/23  Провадження №33/802/512/24 	Головуючий у 1 інстанції:Антонюк О. В. 	
	Доповідач: Подолюк  В. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2024 року                                                                 місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю захисника ОСОБА_1 – адвоката Колєсніка Б.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Колєсніка Богдана Володимировича на постанову судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 21 червня 2024 року,
                                               ВСТАНОВИВ:
Оскаржуваною постановою судді матеріали справ про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , №157/1737/23 (провадження №3/157/39/24) за ч.1 ст.130 КУпАП та №157/1738/24 (провадження №3/157/40/24) за ч.1 ст.130 КУпАП об`єднано в одне провадження, і об`єднаному провадженню присвоєно номер №157/1737/23 (провадження №3/157/39/24).
Також цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні 07 вересня 2023 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Також з ОСОБА_1 в користь держави стягнуто судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. (протокол серії ААД №331228 від 07.09.2023).
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за вчинення 06 вересня 2023 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення (протокол серії ААД №002304 від 07.09.2023).
Так, ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 07 вересня 2023 року о 22:26 год. в с.Раків Ліс по вул.Ветеранів Камінь-Каширського району Волинської області, керував мотоциклом марки «Loncin», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з порожнини рота), і відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку, чим порушив п.2.5 ПДР України та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
У поданій апеляційній скарзі захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Колєснік Б.В. вважає судове рішення незаконним і необґрунтованим в тій частині, що стосується притягнення його довірителя до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП (протокол серії ААД №331228 від 07.09.2023). Зазначає про те, що ОСОБА_1 не визнає факту відмови від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння. Усі докази, які оформлені поліцейськими є неналежними і недопустимими через істотні порушення прав ОСОБА_1 на свободу та на захист. Так, ОСОБА_1 був протиправно затриманий працівниками поліції і при цьому, не було складено протоколу про затримання. Наявний у матеріалах справи відеозапис також не може бути належним доказом у справі, оскільки такий отримано у поза процесуальний спосіб та невстановленими приладами, що не обліковуються у відділку поліції. При цьому, відеозаписи не є безперервними і за результатом їх аналізу не можливо однозначно і достовірно встановити хронологію і послідовність досліджуваних подій, а також їх взаємозв`язок між собою (чи всі відеозаписи стосуються одних і тих самих подій). Окрім того, на відеозаписах не зафіксовано процедуру складання адміністративних матеріалів та доведення до відома ОСОБА_1 про їх складення, оскільки фактично це відбулось у відсутності останнього. На такі обставини місцевий суд увагу не звернув, а формально вказав лише про доведеність винуватості ОСОБА_1 протоколом та відеозаписами, хоча такі здобуті з істотним порушенням прав людини. Судом фактично взято лише докази працівників поліції, а докази отримані з джерел сторони захисту повністю проігноровані та відхилені без належного обґрунтування. Посилаючись на викладене, апелянт просить скасувати оскаржувану постанову судді, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 по факту події за 07.09.2023 відповідно до протоколу серії ААД №331228 від 07.09.2023, - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 будучи належним чином завчасно повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання до апеляційного суду не з`явився. При цьому, будь-яких клопотань чи заяв про відкладення справи до суду не подавав. Зважаючи на вищевикладене, а також враховуючи норми ст.268 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності цієї особи, що в даному випадку не буде порушенням прав особи, яка притягується до відповідальності.
Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши захисника ОСОБА_1 – адвоката Колєсніка Б.В., який скаргу підтримав з підстав викладених у ній, та не заперечував про розгляд справи у відсутності його довірителя, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Постанова судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 21.06.2024 в частині закриття провадження у справі щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (щодо події за 06.09.2023, протокол серії ААД №002304 від 07.09.2023) не оскаржується, а тому в силу ч.7 ст.294 КУпАП перегляду в апеляційному порядку в цій частині не підлягає.
Водночас, апелянт зазначає про те, що є необґрунтованою та незаконною є оскаржувана постанова судді в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП (щодо події за 07.09.2023, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №331228 від 07.09.2023).
З цього приводу апеляційний суд зазначає наступне.
За положеннями ст.ст.245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст.280 КУпАП.
Так, ОСОБА_1 інкримінується порушення п.2.5 ПДР України та відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозиції цієї норми закону, окрім іншого полягає у діях особи (водія), яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, спрямованих на ухилення від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння. 
Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами.        Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №331228 від 07.09.2023, за змістом якого ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП. Тобто, він керуючи мотоциклом та маючи явні ознаки алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку. Як встановлено із цього протоколу наряду із відеозаписом, що доданий до нього, ОСОБА_1 письмових пояснень не надавав, а також відмовився від підпису протоколу;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.09.2023, з яких вбачається, що ОСОБА_1 як водій транспортного засобу маючи явні ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя) відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, і це, як вбачається з матеріалів справи фіксувалось на боді-камеру;
- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №349357 від 08.09.20223, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч.5 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП;
- актом огляду та затримання транспортного засобу від 07.09.2023, з якого вбачається, що мотоцикл затримано у зв`язку із складенням адміністративних матеріалів за ч.1 ст.130 КУпАП.
Допитаний судом першої інстанції свідок ОСОБА_2 , який був очевидцем подій (пасажир мотоцикла, яким керував ОСОБА_1 ) про які йде мова у протоколі серії ААД №331228 від 07.09.2023, фактично підтвердив факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. 
Також факт керування підтверджено і допитаним в суді першої інстанції свідком ОСОБА_3 , який є працівником поліції.
Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення доводиться відеозаписами з боді-камер працівника поліції, на яких зафіксовано події, що викладені у протоколі. Зокрема, на відеозаписах зафіксовано що працівником поліції було зупинено транспортний засіб (мотоцикл) під керуванням ОСОБА_1 із пасажиром ззаду. Після цього, ОСОБА_1 намагався зникнути з місця події шляхом втечі, однак був упійманий і повернутий на місце зупинки. Під час спілкування у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння у зв`язку з чим йому неодноразово було запропоновано пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу, або ж в медичному закладі, однак він відмовився. Також ОСОБА_1 було роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду, а також його права, передбачені законодавством. Окрім того, є зафіксованим факт ознайомлення ОСОБА_1 зі змістом протоколу шляхом його зачитування вголос. Такий відеозапис на думку суду є цілком належним і допустимим доказом, яким підтверджено події, які фактично викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та інших складених матеріалах.
Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності апеляційний суд вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи. 
З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме – у відмові особи, яка керує транспортним засобом відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскаржувана постанова судді є законною та мотивованою, а накладене на нього безальтернативне стягнення відповідає повністю вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП. 
При цьому, апеляційний суд з огляду на вищевикладене, вважає цілком безпідставними апеляційні доводи про відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Апеляційні доводи про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, як про це зазначено у протоколі, є повністю безпідставними, оскільки такий факт є зафіксованим на дослідженому відеозаписі з боді-камери працівника поліції. Так, працівником поліції після пред`явлення ОСОБА_1 на його прохання доказів про керування транспортним засобом, йому було запропоновано пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння на як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу так і в медичному закладі, однак від відмовився. 
Цілком безпідставним є також апеляційні доводи про те, що відеозаписи, які наявні в матеріалах справи не можуть бути належними і допустимим доказами у справі з посиланням на те, що такий доказ на думку сторони захисту здобутий у поза процесуальний спосіб та невстановленим приладом, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, відеозапис проводився на нагрудну боді-камеру №15, який був доданий до протоколу. 
Окрім того такими, що не заслуговують на увагу суду є твердження сторони захисту про не безперервність відеозапису, оскільки на ньому фактично зафіксовано усі ті події, які й викладені у протоколі про адміністративне правопорушення і, які підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення. Тому, апеляційний суд вважає такий відеозапис цілком належним та допустимим доказом у справі в розумінні ст.251 КУпАП.
З приводу апеляційний доводів щодо незаконного затримання ОСОБА_1 апеляційний суд зазначає про те, що він фактично був обмежений у пересуванні у зв`язку із залишенням на місці події лише з метою складання адміністративних матеріалів, а тому підстав для оформлення протоколу про затримання не було. 
Таким чином, вищенаведені та усі інші доводи сторони захисту, які викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП шляхом закриття провадження на підставі п.1 ст.247 КУпАП.
Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі з мотивів яких просить апелянт, апеляційний суд не вбачає.
Таким чином, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова судді, - без змін.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.294 КУпАП, 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Колєсніка Богдана Володимировича залишити без задоволення, а постанову судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 21 червня 2024 року в даній справі, - без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського
апеляційного суду                                                                В.А. Подолюк