КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
16 вересня 2024 року
 
справа № 760/12306/21
                                         
провадження № 22-ц/824/5145/2024
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
            судді-доповідача: Музичко С.Г.,
            суддів: Болотова Є.В.,  Кулікової С.В.
 
учасники справи:
позивач - Комунальне підприємство Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»
відповідач - ОСОБА_1 
 
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві цивільну справу  за апеляційною скаргою Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на рішення Солом`янського  районного суду м. Києва від 02 лютого 2023 року, постановлене під головуванням судді  Зуєвич Л.Л.,у справі за позовом Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1   про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги,
 
В С Т А Н О В И В :
 
В травні 2021 року Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води.
Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 є споживачем центрального опалення та гарячої води, які постачає їй позивач за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач своєчасно не сплачувала кошти за надані позивачем послуги, у зв`язку з чим, за ним утворилась заборгованість у розмірі 61 827,08 грн. Відповідач в добровільному порядку заборгованість не погашає, через що позивач звернувся до суду із вказаним позовом.
Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 02 лютого 2023 року позовні вимоги залишено без задоволення.
Не погоджуючись із рішенням суду Комунальне підприємство Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове про задоволення позову.  
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що на підтвердження викладених обставин до позову були долучені відповідні докази, в тому числі копія додатку № 1, 2 до Договору цесії від 11.10.2018 № 602 -18.  Позивач, також, надав до суду детальний розрахунок заборгованості. З приводу здійснення неправомірного розрахунку відповідач не звертався. Послуги з приводу з централізованого опалення та постачання гарячої води за вказаною адресою надаються в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 відзиву до суду не направив. Про розгляд справи у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1   повідомлявся у встановленому законом порядку.
Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає  задоволенню з наступних підстав. 
 Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що із долучених до матеріалів справи доказів неможливо перевірити правильність нарахування заборгованості за надані житлово-комунальні послуги.  
Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду.        
Судом встановлено, що ОСОБА_1  є споживачем центрального опалення та гарячої води, які постачає їй позивач за адресою:   АДРЕСА_1 .
Позивач на підставі договору № 602-18 про відступлення права вимоги (Договір цесії) Додаток №1, №2 (а.с. 8-9) від 11.10.2018 року, укладеного між ПАТ «Київтеплоенерго» та КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», прийняв право вимоги до відповідача з оплати спожитих до 01.05.2018 року послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.
Згідно ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Крім того, згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Звертаючись до суду із позовом КП виконавчого органу Киїради «Київтеплоенерго» вказувало про те, що відповідач не належним чином сплачує за надані житлово-комунальні послуги, у зв`язку із чим утворилась заборгованість:
- за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 17138,96 грн;
- за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 8951,26 грн;
- за спожиті з 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 22618,14 грн;
- за спожиті з 01.05.2018 року з централізованого постачання гарячої води у розмірі 13 118,72 грн. 
- витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - 33, 00 гривень; витрати по оплаті судового збору в сумі 2270,00 гривень.
В матеріалах справи міститься детальний розрахунок заборгованості за надані послуги ПАТ «Київенерго».
Відповідачу у справі відомо про наявність судового провадження щодо стягнення з нього заборгованості, що підтверджується отриманням ним судових повідомлень (а.с.62), разом з тим відповідач не скористався наданим йому правами щодо надання заперечень на позов чи на апеляційну скаргу, відтак у суду є підстави вважати заявлені вимоги доведеними. 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за період з травня 2018 року суд першої інстанції брав до уваги копії відомостей параметрів теплоспоживання (а.с. 10-20, 22-30).
Водночас, вказані документи не містять всіх необхідних реквізитів, а саме засвідчені неналежним чином, зокрема, відсутні: дата складення/зняття, підписи споживача, представника балансоутримувача, а також  підпис особи, якою складено відповідна відомість, відтак вказані докази до уваги судом взяті бути не можуть.
Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за період до травня 2018 року суд першої інстанції виходив із відсутності договору про відступлення права вимоги (цесії). Разом із тим, в матеріалах справи міститься копія договору № 602/18 про відступлення права вимоги (цесії) від 11 жовтня 2018 року між Пат «Київенерго» та КП виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» (а.с. 43).
Також на підтвердження відступлення права вимоги до ОСОБА_1   щодо стягнення заборгованості за спожиті послуги позивачем надано копії витягів додатків до договору, зі змісту яких заборгованість ОСОБА_1 за надані послуги з централізованого опалення становить 17 138,96 грн, за послуги з централізованого постачання гарячої води  - 8 951,26 грн. 
Відтак колегія суддів приходить до висновку про доведеність позовних вимог щодо наявності заборгованості за спожиті відповідачем послуги за період до травня 2018 року. 
Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл витрат. 
З урахуванням того, що апеляційна скарга задоволена у повному обсязі, то з відповідача  на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2270,00 грн за подання позовної заяви та  3 405,00 гривень за подання апеляційної скарги.
Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, тому враховуючи ч. 3 ст. 389 ЦПК України  постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -  
 
               П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» задовольнити.
Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 02 лютого 2023 року скасувати.
Ухвалити нове, яким стягнути з  ОСОБА_1 НОМЕР_1 , що проживає за адресою : АДРЕСА_2 на користь Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»  ЄДРПОУ40538421  заборгованість за  спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 17138,96 гривень, заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 8951,26 гривень, заборгованість за спожиті  з 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 22618,14 гривень, заборгованість за спожиті з 01.05.2018 послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 13118,72 гривень; судовий збір за подання позовної заяви 2270, судовий збір за подання апеляційної скарги 5675,00 гривень.  
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                    

Судді