ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/4766/23  Номер провадження 22-ц/814/2381/24	Головуючий у 1-й інстанції Самсонова О.А.  Доповідач ап. інст. Триголов В. М.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючий суддя: Триголов В.М.
Судді: Дорош А.І., Лобов О.А.
Розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника  ОСОБА_1 , адвоката Колеснікова Володимира Олександровича на ухвалу Київського районного суду міста Полтави від 18 квітня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1  до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про поновлення на роботі, -
В С Т А Н О В И В :
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Полтави з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про поновлення на роботі.
Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 22 серпня 2023 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін.
Після відкриття судом провадження у справі представник відповідача звернулась до суду з клопотанням про передачу справи за підсудністю.
У вказаній заяві посилалась на те, що позов ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» виник з трудових відносин. Тому даний позов міг бути поданий або за місцезнаходженням відповідача, або за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.
Ухвалою Київського районного суду міста Полтави від 18 квітня 2024 року клопотання представника відповідача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» Мужевської Євгенії Леонідівни про передачу справи за підсудністю задоволено.
Цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про поновлення на роботі передано на розгляд за підсудністю до Дзержинського районного суду міста Харкова.
В апеляційному порядку ухвалу оскаржив позивач ОСОБА_1 . Скарга мотивована тим , що з аналізу ст. 28 ЦПК України вбачається, що правило альтернативної підсудності надає право саме позивачу обирати уповноважений суд з-поміж тих, що визначені або загальними правилами підсудності цивільних справ, або спеціальним правилом альтернативної підсудності, тому позивач обрав подати свою позовну заяву до Київського районного суду м. Полтави за правилами альтернативної підсудності, за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача .
Від АТ КБ «ПриватБанк» надійшов відзив на апеляційну скаргу , в якому відповідач просить залишити без задоволення апеляційну скаргу , а ухвалу Київського районного суду міста Полтави від 18 квітня 2024 року без змін.
За правилом п. 9 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду.
Згідно із ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в п.п. 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Частиною 13 ст. 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
У зв`язку з цим, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції, посилаючись на ст. 31 ЦПК України, прийшов до висновку, що дана справа підсудна Дзержинського районного суду міста Харкова.
З таким висновком суду першої інстанції судова колегія не погоджується, враховуючи наступне.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Загальні правила підсудності визначені ст. 27 ЦПК України.
Відповідно до ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Ч. 1 ст. 28 ЦПК України визначено, що позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.
Дане положення встановлює правила підсудності на вибір позивача - альтернативної підсудності. Сутність цієї підсудності полягає у тому, що вона не виключає можливості звернення до суду за правилами загальної підсудності, а навпаки, поряд з цією, встановлює можливість звертатися до іншого або інших судів, тобто встановлює альтернативу - можливість для позивача обирати один із двох чи декількох судів.
Відповідно до ч. 16 ст. 28 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.
У постанові Верховного Суду від 11 вересня 2020 року у справі № 725/2910/19 (провадження № 61-8546св20) зазначено, що тлумачення статей 27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це така підсудність, при якій позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох вказаних у законі судів. Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (ст. 27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (ч. 16 ст. 28 ЦПК України).
Зареєстрованим місцем проживання позивача ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 , що підтверджується копією його паспорта .
Місцезнаходженням відповідача за даними ЄДРЮОФОПГФ є АДРЕСА_2 , що територіально віднесено до Печерського району міста Києва.
Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (далі по тексту Закон), постановою КМУ від 16 січня 2003 року №35 «Про затвердження Тимчасового порядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання» (далі по тексту Постанова №35) визначено, що місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.
Відповідно до статей 3,6 Закону та пункту 6 Постанови №35 особа зобов`язана зареєструвати своє місце проживання, відомості про реєстрацію вносяться до паспортного документа.
Згідно з пунктом 3 Постанови №35 місцем проживання фізичної особи є місце, де вона постійно або переважно проживає як власник житлового будинку (приміщення), за договором його наймання, піднаймання, оренди або на інших підставах, передбачених законодавством України. Як місце проживання визначаються житлові будинки (приміщення), придатні для проживання і включені до відповідного житлового фонду, у тому числі гуртожитки, заклади для дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, дитячі будинки сімейного типу, спеціальні заклади для пристарілих, інвалідів, ветеранів.
Враховуючи той факт, що правило альтернативної підсудності надає право саме позивачу обирати уповноважений суд з-поміж тих, що визначені або загальними правилами підсудності цивільних справ, або спеціальним правилом альтернативної підсудності, позивач обрав подати свою позовну заяву до Київського районного суду міста Полтави за правилами альтернативної підсудності, а саме за місце проживання позивача. 
Проте , колегія суддів не приймає до уваги Витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно наданий позивачем, згідно якого дружина ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 , оскільки вказаний доказ свідчить лише про наявність у ОСОБА_2 у власності вказаного вище майна, та не свідчить про проживання у зазначеній квартирі ОСОБА_1 . Місце тимчасового чи постійного проживання позивача на ОСОБА_1 не зареєстровано за вказаною ним адресою , а відтак підстав для задоволення апеляційної скарги позивача немає.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК суд передає справу на розгляд іншого суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Враховуючи те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали.
Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу представника  ОСОБА_1 , адвоката Колеснікова Володимира Олександровича – залишити без задоволення .
Ухвалу Київського районного суду міста Полтави від 18 квітня 2024 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий суддя: В. М. Триголов

Судді:   А.І. Дорош

О.А. Лобов