П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

17 липня 2024 р.	м. Одеса	Справа № 420/26931/23	

Категорія:108020000          Головуючий в 1 інстанції: Андрухів В.В.
          Місце ухвалення: м. Одеса
          Дата складання повного тексту:20.03.2024р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого  – Бітова А.І.
суддів             – Лук`янчук О.В.
                      – Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута згідно п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 березня 2024 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "КОПІЙКА-ЦЕНТР" до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2023 року товариство з обмеженою відповідальністю (далі – ТОВ) "КОПІЙКА-ЦЕНТР" звернулося до суду з позовом до Одеської митниці про:
-          визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UА500490/2023/000031/2 від 27 липня 2023 року;
-          визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500490/2023/000218 від 27 липня 2023 року.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що на підставі Контракту №17/ІМР/2022 на поставку товарів, укладеного між ТОВ "КОПІЙКА-ЦЕНТР" та юридичною особою за законодавством Німеччини Bananiv GmbH, на користь позивача на митну території України поставлений товар на умовах FCA Rotterdam, Holland, згідно "Інкотермс-2010". 
26 липня 2023 року Одеською митницею було відправлене електронною поштою брокерській компаній повідомлення щодо митного оформлення товарів (банани), у якому зазначено, що подані документи, начебто, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів; запропоновано подати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.
26 липня 2023 року брокером направлено на електронну адресу Одеської митниці заперечення та додаткові документи щодо розбіжностей, що були вказані в повідомленні.
У подальшому за результатами розгляду митної декларації та доданих до них документів, відповідач відмовив позивачу у митному оформленні (випуску) товарів, про що склав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500490/2023/000218 від 27 липня 2023 року та прийняв рішення про коригування митної вартості товару №UА500490/2023/000031/2 від 27 липня 2023 року, відповідно до якого митна вартість товару визначена за другорядним методом.
Не погоджуючись з прийнятими відповідачем карткою відмови та рішенням про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Позивач вважав, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару за ціною Контракту, відповідають вимогам ст. 53 МК України, є належними та допустимими та підтверджують числове значення митної вартості товару, не мають розбіжностей та їх дані піддаються обчисленню, що свідчить про неправомірність висновків митного органу про наявність будь-яких розбіжностей, а визначення митним органом митної вартості товару та коригування її в сторону збільшення за другорядним методом здійснено з порушенням вимог митного законодавства.
Відповідач позов не визнав, вказуючи, що оскільки надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов ч.1 ст.54 МК України, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст. 53 МК України додаткові документи та відомості.
У відповідь на повідомлення митного органу, декларантом надіслано договір на перевезення №277 від 19 листопада 2022 року, рахунок на транспортно-експедиційні послуги №171 від 24 липня 2023 року та інші документи. Також було надіслано лист від 26 липня 2023 року про відсутність додаткових документів та прохання здійснити митне оформлення на підставі наданих документів.
Однак, як стверджував відповідач, позивачем всі наявні розбіжності не спростовані та не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч.2-4 ст. 53 МК України.
З урахуванням викладеного, відповідач вказував, що оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митними деклараціями містилися розбіжності, ознаки підробки не містилися всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 МК України, були підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю
Відповідач також вказував, що з метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних ЄАІС Держмитслужби, з урахуванням вимог частини першої-п`ятої статті 60 МК України, та встановлено, що рівень митної вартості подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим, а саме:- для товару №1 заявленої декларантом 0,600842 дол. США/кг., до 0,940100 дол. США/кг. (UA209170/2023/56602 від 17 липня 2023 року, UA500490/2023/4493 від 18 липня 2023 року).
У зв`язку з вищевикладеним та у відповідності до ч.2 ст. 55 Митного кодексу України відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500490/2023/000031/2 від 27 липня 2023 року.
Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 березня 2024 року позов ТОВ "КОПІЙКА-ЦЕНТР" до Одеської митниці – задоволено. 
Визнано протиправним та скасовано рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UА500490/2023/000031/2 від 27 липня 2023 року. 
Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500490/2023/000218 від 27 липня 2023 року.
Стягнуто з Одеської митниці за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ТОВ "КОПІЙКА-ЦЕНТР" судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 5 368 грн.
В апеляційній скарзі Одеської митниці ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також що у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.
Доводи апеляційної скарги:
-          у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту; 
-          у наданих до митного контролю документах (інвойсі, транспортних (перевізних) документах тощо) відсутня будь-яка інформація щодо здійснення/не здійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів;
-          відсутні документи (договори) між Експедитором та перевізником щодо перевезення вантажу;
-          у довідці про транспортні витрати відсутнє посилання на договір на перевезення вантажу;
-          в автотранспортній накладній наявна печатка перевізника "GFLogistics" але довідка про транспортні витрати видана ПП "Система Резерв 2000";
-          в банківському платіжному документі наявне посилання лише на контракт від 30 вересня 2022 року №17/ІМР/2022, що не дає змогу ідентифікувати за якою саме поставкою здійснюється оплата;
-          згідно п.2.2 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 30 вересня 2022 року №17/ІМР/2022 ціна за товар включає в себе пакування, маркування. У наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні числові дані щодо згаданої складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;
-          декларантом надіслано договір на перевезення №277 від 19 листопада 2022 року, рахунок на транспортно-експедиційні послуги №171 від 24 липня 2023 року та інші документи. Також було надіслано лист до митниці №2 від 26 липня 2023 року про відсутність додаткових документів та прохання здійснити митне оформлення на підставі наданих документів. Таким чином, декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч.2-4 ст. 53 МК України, а також не спростовані раніше виявлені розбіжності.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги Одеської митниці, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини.
ТОВ "КОПІЙКА-ЦЕНТР", код ЄДРПОУ 37678707, зареєстроване як юридична особа 22 квітня 2011 року. 
Основним видом діяльності ТОВ "КОПІЙКА-ЦЕНТР" за КВЕД є: 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.
30 вересня 2022 року між ТОВ "КОПІЙКА-ЦЕНТР" (Покупець) та юридичною особою за законодавством Німеччини Bananiv GmbH (Продавець) укладений зовнішньоекономічний Контракт №17/ІМР/2022 на поставку товарів (а.с.16-19). 
Умови Контракту:
Відповідно п.1.1. Контракту, Продавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених в цьому Контракті, передавати у власність Покупцеві товар, що зазначається в Специфікаціях до цього Контракту, а Покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, приймати та оплачувати Товар.
Відповідно п.2.1. Контракту, орієнтовна сума контракту складає: 500 000 (п`ятсот тисяч) ЄВРО. Загальна остаточна сума контракту складає суму всіх Специфікацій, які будуть підписані Сторонами впродовж терміну дії цього Контракту. Вартість одиниці Товару вказана в Специфікаціях до цього контракту.
Відповідно п.2.2. Контракту, ціна на Товар розуміється згідно умов FCA Rotterdam, Holland, відповідно до "Інкотермс-2010" (якщо інше не передбачено в Специфікації до цього Контракту) і включає вартість завантаження Товару у Продавця, вартість сертифікації Товару, вартість тари, вартість пакування та маркування Товару, не включаючи податки і мита на території України.
Відповідно п.2.3. Контракту, найменування, ціна і кількість Товару, що поставляється, узгоджується сторонами в Специфікаціях, які підписуються на кожну окрему партію Товару, і є невід`ємними частинами цього Контракту. Зміна ціни Товару в ході виконання Контракту узгоджується Сторонами додатково. Одностороння зміна ціни на узгоджену Сторонами партію Товару забороняється
Відповідно п.4.1. Контракту, Товар за цим Контрактом має бути поставлений на умовах FCA Rotterdam, Holland, відповідно до "Інкотермс-2010" (якщо інше не передбачено в Специфікації до цього Контракту) протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту здійснення попередньої оплати за Товар відповідно до пункту 3.1. Контракту. 
Відповідно п.5.1. Контракту, асортимент Товару погоджується між Сторонами та зазначається в Специфікаціях до Контракту, які є невід`ємними його частинами.
Відповідно п.5.3. Контракту, пакування Товару має відповідати нормам та вимогам виробника, а також вимогам, які звичайно ставляться до такого роду. Товар повинен поставлятися в непошкодженій упаковці та/або тарі, яка повинна забезпечити збереження товару від всякого роду пошкоджень при транспортуванні з урахуванням декількох перевантажень в дорозі і зберігання протягом терміну придатності Товару. Товар поставляється в неповоротній тарі (упаковці). Відповідальність за псування Товару унаслідок дефектів тари та/або упаковки повністю покладається на Продавця. 
Згідно Специфікації №32 до Контракту №17/ІМР/2022 (а.с.20), позивачу поставлений товар: Банан свіжий зелений в ящиках по 18, 82 кг., кількість 1026, загальна ціна 8 977,50. Умови платежів – 100 % передоплата, базис поставки: FCA Антверпен. 
З метою митного оформлення імпортованого товару декларантом – ТОВ "СІТНЕЙ ЛТД", до Одеської митниці подано митну декларацію (МД) 23UA500490004666U1 від 24 липня 2023 року (а.с.14). 
У графі 31 Митної декларації вказаний опис товару 1: Банани свіжі, зелені – 1026 кор. Торговельна марка: BONITA. Виробник: Limofrut Sociedad Anonima. Країна виробництва: СR. Місць 1026 СТ; TW 19.
Митну вартість за умовами поставки FCA ВЕ Антверпен на митну територію України визначено за основним (першим) методом – ціною договору.
Разом з митною декларацією декларантом було подано наступні документи:
Пакувальний лист (Packing list) від 18 липня 2023 року;
Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) №UA0000119 від 13 липня 2023 року;
Автотранспортна накладна (Road consignment note) №ОRD1177488 від 19 липня 2023 року;
Супровідний документ Т1 №23ВЕ10100082700283 від 19 липня 2023 року;
Фітосанітарний сертифікат на товар (банани) №7563091-1 від 20 червня 2023 року;
Фітосанітарний сертифікат на товар (банани) № EUBE/EX/ANT/2023/2855/0654 від 17 липня 2023 року;
Сертифікат про походження товару №992023073026 від 19 липня 2023 року;
Банківській платіжний документ, що стосується товару, №170730050211177 від 17 липня 2023 року;
Документ, що підтверджує вартість перевезення, – Довідка про транспортні витрати №209 від 24 липня 2023 року;
Зовнішньоекономічний контракт №17/ІМР/2022 від 30 вересня 2022 року;
Специфікація №32 від 13 липня 2023 року;
Договір про надання послуг митного брокеру №003/21 від 02 лютого 2021 року;
Інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом "єдиного вікна" з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, зґенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) №10209865 від 21 липня 2023 року;
Інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом "єдиного вікна" з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, зґенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) №10220290;
Акт зважування від 24 липня 2023 року;
Сертифікат здоров`я від 13 липня 2023 року.
26 липня 2023 року Одеською митницею було направлено декларанту позивача – брокерській компанії ТОВ "СІТНЕЙ ЛТД" повідомлення щодо митного оформлення товарів (банани), у якому зазначено, що подані документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості (а.с.54).
Декларанту запропоновано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) банківські та платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
4) документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, відповідно до наказу МФУ від 24 червня 2012 року №599;
5) страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;
6) виписку з бухгалтерської документації;
7) каталоги, специфікацій прейскуранти (прайс-листа) виробника товару;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;
9) копію митної декларації України відправлення та її переклад відповідно ст. 254 МКУ.
26 липня 2023 року декларантом ТОВ "СІТНЕЙ ЛТД" у відповідь на Повідомлення Одеської митниці надіслано лист №1 (а.с.55-56) з поясненнями щодо виявлених розбіжностей, а також направлені додаткові документи, а саме:
Договір-доручення №26/01-21 на транспортне-експедиторське обслуговування від 26 січня 2021 року між ТОВ "КОПІЙКА-ЦЕНТР" та ПП "Система-Резерв 2000";
Рахунок на транспортне перевезення від ПП "Система-Резерв 2000" за №171 від 24 липня 2023 року;
Договір доручення на перевезення автомобільним транспортом №277 від 19 листопада 2022 року між ПП "Система-резерв 2000" та ТОВ "GF Logistics".
Листом №2 від 26 липня 2023 року декларант ТОВ "СІТНЕЙ ЛТД" просив митний орган продовжити митне оформлення за МД 23UA500490004666U1 від 24 липня 2023 року, зазначивши, що були надані всі документи, що є необхідними для митного оформлення товарів та підтвердження їх митної вартості (а.с.57).
27 липня 2023 року Одеською митницею прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UА500490/2023/000031/2 за митною декларацією 23UA500490004666U1 від 24 липня 2023 року (а.с.12), відповідно до якого підставами прийняття вказаного рішення зазначено вищенаведені обставини стосовно розбіжностей у поданих документах та відсутністю усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.
У рішенні наведені такі розбіжності:
1) для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Згідно наказу МФУ від 24 травня 2012 року №599 до зазначених документів можуть належати: - рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Але у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначання митної вартості самого товару;
2) відповідно до ч.10 ст. 68 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, зокрема, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на страхування цих товарів. У наданих до митного контролю документах (Інвойсі, транспортних (перевізних) документах тощо) відсутня будь-яка інформація щодо здійснення/на здійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів;
3) відсутні документи (договори) між Експедитором та перевізником щодо перевезення вантажу;
4) у довідці про транспортні витрати відсутнє посилання на договір на перевезення вантажу;
5) в автотранспортній накладній наявна печатка перевізника "GF Logistics", але довідка про Транспортні витрати видана ПП "Система Резерв 2000";
6) в банківському платіжному документі наявне посилання лише на контракт від 30 вересня 2022 року №17/ІМР/2022, що не дає змогу ідентифікувати за якою само поставкою здійснюється оплата;
7) відповідно до пп.в) п.1 ч.10 ст. 68 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони на включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно п.2.2 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 30 вересня 2022 року ціна за товар включає в себе пакування, маркування. У наданих до митного оформлення документах (контракті, Інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні числові дані щодо згаданої складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;
За результатами митного оформлення, оскільки декларантом наявні розбіжності не спростовано та не подано усі документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч.2-4 ст. 53 МК України, відповідачем митну вартість товару було скориговано та обрано метод визначення митної вартості товару – за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.
Щодо послідовності обрання методу визначення митної вартості товарів, в рішенні зазначено, що митним органом з метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних ЄАІС Держмитслужби, з урахуванням вимог ч.ч.1-5 ст. 80 МК України, та встановлено, що рівень митної вартості подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим, в саме: – для товару №1 заявленої декларантом 0,600842 дол. США/кг, до 0,940100 дол. США/кг (UA209170/2023/56602 від 17 липня 2023 року, UA500490/2023/4493 від 18 липня 2023 року). 
27 липня 2023 року Одеською митницею оформлена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500490/2023/000218, в якій зазначено про прийняття рішення про коригування митної вартості товарів (а.с.13).
Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що висловлені відповідачем зауваження щодо розбіжностей у документах, поданих для митного оформлення придбаного позивачем на підставі зовнішньоекономічного контракту від 30 вересня 2022 року №17/ІМР/2022 товару не спростовують визначення митної вартості за першим методом – ціною контракту.
Висловлені митним органом зауваження та розбіжності мають логічне пояснення, товаросупровідні документи узгоджуються між собою та містять відомості про партію товару, що поставляється та заявлена до митного оформлення за ціною договору.
Вирішуючи цей спір, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем подано до митниці належний та достатній пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом.
Натомість, відповідачем не підтверджено належними доводами та доказами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар. 
Відповідачем не спростована правильність визначення митної вартості за основним методом; не доведена наявність належних підстав для коригування митної вартості.
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, ч.1 ст. 1, п.24 ч.1 ст. 4, ст.ст. 49, 50, ч.1 ст. 51, ч.2 ст. 52, ч.ч.1, 3 ст. 53, ч.ч.1-3 ст. 55, ст. 57, ч.ч.4, 5 ст. 58, ч.3 ст. 318 МК України.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.
В силу вимог ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 ст. 1 МК України передбачено, що законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.
Згідно п.24 ч.1 ст. 4 МК України митний контроль – це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів Україні, укладених у встановленому законом порядку.
Митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України. Митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.
Статтею 49 МК України визначено, що митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно ч.ч.4, 5 ст. 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Частиною 3 ст. 318 МК України визначено, що митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Згідно ст. 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.
Частиною 1 ст. 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Відповідно ч.2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Стаття 57 МК України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.
При декларуванні товарів позивач визначив їх митну вартість виходячи саме з ціни угоди, що підлягала сплаті згідно до умов контракту, інвойсів та інших документів постачальника.
Відповідно ч.1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, згідно ч.2 ст. 53 МК України, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч.ч.5, 6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Згідно ч.ч.1, 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Статтею 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.
Відповідно ч.ч.1-3 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених ч.6 ст. 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених ч.3 ст. 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Разом з тим, відповідно ст. 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод – за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
Тобто, згідно норм МК України митним органом при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів повинна бути зазначена послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.
Відповідно ч.3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Також згідно ч.6 ст. 53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Таким чином, витребування додаткових документів можливе лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, сумніви митного органу є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на пiдставi наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Щодо зауваження митного органу про відсутність інформації щодо такої складової митної вартості товару, як витрати на транспортування, колегія суддів вказує наступне. 
У рішенні про коригування митної вартості відповідач посилався на те, що для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно ч.2 ст. 53 МК України подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. 
Згідно наказу МФУ від 24 травня 2012 року №599 до зазначених документів можуть належати: - рахунок – фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; - калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.
Відповідно п.6 ч.2 ст. 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.
Згідно п.6 ч.10 ст. 58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.
Як вже було зазначено, поставка товару позивачу здійснювалась на умовах FCA Інкотермс 2010. 
Згідно з умовами FCA Міжнародних правил тлумачення торгових термінів "Інкотермс" у редакції 2010 року, термін FCA ("Франко перевізник") означає, що продавець здійснює поставку товару, який пройшов митне очищення для експорту, шляхом передання призначеному покупцем перевізнику у названому місці. Слід зазначити, що вибір місця поставки впливає на зобов`язання щодо завантаження й розвантаження товару у такому місці. Якщо поставка здійснюється на площах продавця, продавець відповідає за завантаження. Якщо ж поставка здійснюється в іншому місці, продавець не несе відповідальності за розвантаження товару.
Цей термін може бути застосований незалежно від виду транспорту, включаючи змішані (мультимодальні) перевезення.
Під словом "перевізник" розуміється будь-яка особа, що на підставі договору перевезення зобов`язується здійснити або забезпечити здійснення перевезення товару залізницею, автомобільним, повітряним, морським, внутрішнім водним транспортом або комбінацією цих видів транспорту.
Якщо покупець призначає іншу особу, ніж перевізник, прийняти товар для перевезення, то продавець вважається таким, що виконав свої обов`язки щодо поставки товару з моменту його передання такій особі.
Обов`язки продавця: 
А.3. Договори перевезення та страхування
а) Договір перевезення: Немає зобов`язань. Проте, за наявності прохання покупця або відповідної комерційної практики, у випадку, якщо покупець своєчасно не дав інших указівок, продавець вправі укласти договір перевезення на звичайних умовах за рахунок і на ризик покупця. У будь-якому випадку продавець може відмовитися від укладання такого договору. В такому разі він повинний негайно сповістити про це покупця.
б) Договір страхування. Немає зобов`язань.
А.9. Перевірка – упаковка – маркування: Продавець зобов`язаний нести витрати, пов`язані з діями щодо перевірки товару (такими як перевірка якості, розмірів, ваги, кількості), необхідними для здійснення поставки товару у відповідності зі статтею А.4. Продавець зобов`язаний за власний рахунок забезпечити пакування товару, необхідне для перевезення товару (за винятком випадків, коли в даній галузі торгівлі прийнято звичайно відправляти товари з такими ж характеристиками, що обумовлені договором, без упаковки). Пакування здійснюється в тій мірі, в якій обставини, що стосуються транспортування (наприклад, засоби перевезення, місце призначення), були повідомлені продавцю до укладення договору купівлі-продажу. Упаковка повинна містити належне маркування.
Обов`язки покупця
Б.3. Договори перевезення та страхування
а) Договір перевезення: Покупець зобов`язаний за власний рахунок укласти договір перевезення товару від названого місця, окрім випадків, коли договір перевезення укладено продавцем відповідно до статті А.3 "а".
б) Договір страхування: Немає зобов`язань.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до митного оформлення було подано Довідку від 24 липня 2023 року №209 про транспортні витрати, складену ТОВ "Система-Резерв 2000" та адресовану митним органам, у якій повідомляється, що транспортно-експедиційні  витрати по доставці вантажу по маршруту м. Антверпен (Бельгія) – м/п Яготин (Україна) складають усього – 59 200 грн. (а.с.45).
Додатково на пропозицію митного органу під час митного оформлення надати додаткові документи, 26 липня 2023 року ТОВ "СІТНЕЙ ЛТД" направлено до Одеської митниці заперечення пояснення та додатки, а саме:
-          договір-доручення №26/01-21 на транспортне-експедиторське обслуговування від 26 січня 2021 року між ТОВ "КОПІЙКА-ЦЕНТР" та ПП "Система-Резерв 2000" (а.с.104-105);
-          рахунок на транспортне перевезення від ПП "Система-Резерв 2000" за №171 від 24 липня 2023 року, яким підтверджено вартість транспортно-експедиційних послуг 59 200 грн. (а.с.103 зворотній бік);
Договір доручення на перевезення автомобільним транспортом №277 від 19 листопада 2022 року між ПП "Система-резерв 2000" та ТОВ "GF Logistics" (а.с.103).
Відповідач цей факт не заперечує. 
Таким чином, відповідач мав змогу встановити вартість транспортування товару, а тому його зауваження щодо відсутності у наданих до митного оформлення документах даних щодо такої складової митної вартості товару, як витрати на транспортування, є безпідставними. 
Окрім того, колегія суддів зазначає, що 26 січня 2021 року між ПП "Система-Резерв 2000" (Експедитор) та ТОВ "КОПІЙКА-ЦЕНТР" (Замовник) укладений Договір-доручення №26/01-21 на транспортне-експедиторське обслуговування, предметом якого є надання експедиторських послуг з перевезення вантажів у міжнародних сполученнях. Строк дії Договору визначений п.9 та складає – до 31 грудня 2025 року.
При цьому, у п.1.1. Договору №26/01-21 передбачено можливість залучення перевізників та найманого транспорту. 
Зокрема, 19 листопада 2022 року між ПП "Система-Резерв 2000" (Експедитор) та ТОВ "ГФ Лоджистікс" (Перевізник) укладений Договір-доручення №277 на перевезення автомобільним транспортом (а.с.103).
Вказані обставини пояснюють той факт, що в автотранспортній накладній наявна печатка перевізника "GF Logistics", а довідка про транспортні витрати видана ПП "Система Резерв 2000". 
Вказані документи були надані позивачем до митного оформлення, таким чином відповідач мав змогу встановити вказані обставини та усунути розбіжності.
Колегія суддів також зазначає, що 26 липня 2023 року ТОВ "СІТНЕЙ ЛТД" відправило на електронну адресу Одеської митниці листи №№1, 2 із запереченнями та додатками до розбіжностей, що були вказані в повідомленні митного органу, де надані пояснення щодо формування транспортних витрат. 
Щодо зауваження митного органу на відсутність інформації щодо такої складової митної вартості товару, як страхування, колегія суддів вказує наступне. 
У розумінні п.8 ч.2 ст. 53 МК України, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, є документами, які підтверджують митну вартість товарів, якщо таке страхування здійснювалося. 
Відповідно до п.7 ч.10 ст. 58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті витрати на страхування цих товарів.
Тобто, при визначенні митної вартості товарів витрати на страхування враховуються: якщо таке страхування здійснювалося та якщо ці витрати не включалися до ціни товару.
Як вже було зазначено, поставка товару позивачу здійснювалась на умовах FCA Інкотермс 2010. 
Згідно з умовами FCA Міжнародних правил тлумачення торгових термінів "Інкотермс" у редакції 2010 року, термін FCA ("Франко перевізник") не передбачає обов`язків страхування як для продавця, так і для покупця. 
Обов`язки покупця – Пункт А.3. Договори перевезення та страхування: б) Договір страхування. Немає зобов`язань.
Обов`язки покупця – Пункт Б.3. Договори перевезення та страхування: б) Договір страхування: Немає зобов`язань.
Тобто, поставка на умовах FCA Інкотермс 2020 не передбачає обов`язку страхування товару, отже у позивача не було обов`язку надавати відповідачу страхові документи на підтвердження митної вартості товарів.
Щодо страхування товару під час перевезення, колегія суддів зазначає, що Договір-доручення №26/01-21 на транспортне-експедиторське обслуговування від 26 січня 2021 року між ТОВ "КОПІЙКА-ЦЕНТР" та ПП "Система-Резерв 2000", а також довідка про транспортні витрати від 24 липня 2023 року №209 не передбачають здійснення страхування вантажу. 
Відтак, вказане зауваження відповідача спростовуються матеріалами справи.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про безпідставність посилання митного органу на відсутність інформації щодо такої складової митної вартості товару, як страхування.
Щодо покликання митного органу на те, що у банківському платіжному документі наявне посилання лише на контракт від 30 вересня 2022 року №17/ІМР/2022, що не дає змогу ідентифікувати за якою саме поставкою здійснюється оплата, колегія суддів вказує наступне.
Порядок здійснення платежів передбачений розділом 3 "Умови платежів" Контракту №17/ІМР/2022 від 30 вересня 2022 року, укладеного між ТОВ "КОПІЙКА-ЦЕНТР" (Покупець) та юридичною особою за законодавством Німеччини Bananiv GmbH (Продавець). 
Відповідно п.3.1. Контракту, оплата товару здійснюється у валюті Євро, код валюта EUR 978, у формі банківського переказу на рахунок Продавця наступним шляхом: 100% від загальної суми окремої партії товару мають бути сплачені не пізніше ніж за день до відвантаження готової партії Товару на транспорт Покупця (якщо інше не передбачено в Специфікації до цього Контракту).
Згідно Специфікації №32 до Контракту №17/ІМР/2022 (а.с.20), позивачу поставлений товар: Банан свіжий зелений в ящиках по 18, 82 кг., кількість 1 026, загальна ціна 8 977,50. Умови платежів – 100 % передоплата.
Колегією суддів встановлено, що до митного оформлення надавався Банківській платіжний документ, що стосується товару, №170730050211177 від 17 липня 2023 року, який містить посилання на Контракт на поставку товарів №17/ІМР/2022 від 30 вересня 2022 року, а сума відповідає загальній сумі інвойсу №UA0000119 від 13 липня 2023 року та Специфікації №32 – 8 977,50 євро. 
Ідентифікація партії товару вбачається зі Специфікації №32. 
При цьому, 26 липня 2023 року ТОВ "СІТНЕЙ ЛТД" відправило на електронну адресу Одеської митниці листи №№1, 2 із запереченнями та додатковими документами щодо розбіжностей, що були вказані в повідомленні митного органу, де надані пояснення щодо порядку оплати за товар. 
У свою чергу, умови оплати за товар не впливають на митну вартість такого товару з огляду на те, що фактична оплата за поставлений товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий) так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка) ніяким чином не впливає на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом (з урахування додаткових платежів, якщо такі передбачені чи здійснені).
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 17 квітня 2018 року по справі №815/329/17.
За приписами ч.2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, у т.ч. є: 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності – інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.
Тобто, за змістом ст. 53 МК України банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, повинні надаватися у випадку, якщо товар оплачено.
Зміст цієї норми вказує на те, що митне оформлення товару повинне бути здійснене, як у випадку, коли оплата за договором здійснена, так і у випадку, коли оплата за товар відповідно до умов договору здійснюється в іншому порядку, не виключаючи порушення встановлених строків. При цьому, несвоєчасність оплати партії товару не вказує на розбіжність даних, які містяться у наданих для митного оформлення документах, а лише вказує на порушення умов господарського договору.
З огляду на вищенаведене колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що посилання митного органу на розбіжності у документах щодо оплати не виключає можливість застосування основного методу визначення митної вартості товару (за ціною договору).
Щодо посилання митного органу на відсутність інформації про вартість упаковки, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно розділу А.9 умов поставки FCA Міжнародних правил тлумачення торгових термінів "Інкотермс" у редакції 2010 року, Продавець зобов`язаний за власний рахунок забезпечити пакування товару, необхідне для перевезення товару (за винятком випадків, коли в даній галузі торгівлі прийнято звичайно відправляти товари з такими ж характеристиками, що обумовлені договором, без упаковки). Пакування здійснюється в тій мірі, в якій обставини, що стосуються транспортування (наприклад, засоби перевезення, місце призначення), були повідомлені продавцю до укладення договору купівлі-продажу. Упаковка повинна містити належне маркування. 
Відповідно до умов п.2.2. Контракту на поставку №17/ІМР/2022, ціна на товар розуміється згідно умов FCA, відповідно до "Інкотермс-2010" (якщо інше не передбачено в Специфікації до цього Контракту) і включає вартість завантаження товару у продавця, вартість сертифікації товару, вартість тари, вартість пакування та маркування товару, не включаючи податки і мита на території України.
Таким чином, відповідно до умов зазначеного контракту обов`язок пакування покладається на продавця та при поставці товару витрати з пакування закладалися постачальником самостійно до вартості товару і додатковому відшкодуванню з боку позивача не підлягали.
Відповідно пп."в" п.1 ч.10 ст. 58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати, понесені покупцем вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.
Відповідно до Класифікатора особливостей переміщення товарів через митний кордон України, у разі поставки товару у зворотній тарі у графі "37. Процедура" митної декларації має бути зазначено "ZZ32", в той час як у вказаній графі митної декларації, поданої позивачем, зазначено "ZZ00" (тара не зворотна та її вартість входить у ціну товару), що свідчить про відсутність особливостей переміщення товару, визначених цим Класифікатором.
Тобто, у спірних правовідносинах вартість пакування не є витратами, які додатково включаються у митну вартість товару, а включені у вартість товару. 
Отже, у даному випадку вартість пакування не є витратами, які понесені покупцем, у зв`язку з чим не є такими, що додатково включаються у митну вартість товару, а відтак, у інвойсі та інших товаросупровідних документах правомірно не зазначено окремо вартості пакування та тари, оскільки їх вартість входить до вартості товару та є її складовою частиною.
Колегія суддів зазначає, що вказані товаросупровідні документи (зовнішньоекономічний   контракт, МД та ін.) були надані відповідачу, відтак останній мав можливість встановити вищевказані обставини. 
Отже, відповідач мав усі необхідні документи, що містили дані про таку складову митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, а саме дані про те, що вартість упаковки та робіт з пакування були включені постачальником до ціни товару та додатковому відшкодування з боку позивача не підлягали.
Аналогічна правова позиція стосовно включення вартості пакування до митної вартості також закріплена у рішеннях Верховного Суду у постановах від 06 березня 2018 року у справі №815/3142/17, від 22 січня 2019 року у справі №815/6794/17, від 18 грудня 2019 року у справі №160/8775/18, від 06 лютого 2020 року у справі №520/10709/18, від 16 липня 2020 року у справі №804/3632/17, від 17 січня 2023 року у справі №0440/5532/18, від 07 лютого 2023 року у справі №815/6775/17, від 21 березня 2023 року у справі №815/5817/17.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що висловлені відповідачем зауваження щодо розбіжностей у документах, поданих для митного оформлення придбаного позивачем на підставі зовнішньоекономічного контракту від 30 вересня 2022 року №17/ІМР/2022 товару не спростовують визначення митної вартості за першим методом – ціною контракту.
Висловлені митним органом зауваження та розбіжності мають логічне пояснення, товаросупровідні документи узгоджуються між собою та містять відомості про партію товару, що поставляється та заявлена до митного оформлення за ціною договору.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що позивачем до митниці подано належний та достатній пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом.
Натомість, відповідачем не підтверджено належними доводами та доказами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар.
В оскаржуваному рішенні відповідач також зазначає, що ним було проведено аналіз баз даних ЄАІС Держмитслужби та встановлено, що рівень митної вартості подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим, в саме: - для товару №1 заявленої декларантом 0,600842 дол. США/кг, до 0,940100 дол. США/кг (UA209170/2023/56602 від 17 липня 2023 року, UA500490/2023/4493 ВІД 18 липня 2023 року).
Верховним Судом у постановах від 21 лютого 2018 року у справі №820/17417/14, від 04 вересня 2018 року №818/1186/17 акцентовано, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС Держмитслужби, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності   МК України, не передбачено.
Варто зазначити, що Єдина автоматизована інформаційна система (ЄАІС) Держмитслужби закрита для вільного доступу, що позбавляє декларанта можливості перевірити наявну у ній інформацію, а також в ЄАІС Держмитслужби відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, та інформація щодо судових рішень із питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, а тому така інформаційна база не містить усіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.
Крім цього, відповідно п.2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598, в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.
У постанові від 30 квітня 2020 року по справі №820/231/16 Верховний Суд вказує, що отримана з Центральної бази даних ЄАІС ДМСУ інформація про вантажну митну декларацію, на яку митний орган посилається при коригуванні митної вартості, не є достатнім доказом ціни, за яку відповідну партію товару було дійсно імпортовано до України, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України; що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом, тощо.
Однак, таких доказів не міститься в матеріалах даної справи. 
Таким чином, митний орган не навів доказів того, що документи, подані декларантом, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів.
Будь-яких інших доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведених позивачем розрахунків митної вартості товару за ціною договору, митним органом під час судового розгляду не надано. Крім того, відповідач не надав доказів неможливості застосування кожного з попередніх методів при визначенні митної вартості ввезеного позивачем товару.
З огляду на зазначене, оцінивши докази, які є у справі, проаналізувавши положення законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд вважає необхідним задовольнити адміністративний позов та скасувати спірні рішення про коригування митної вартості товарів №UА500490/2023/000031/2 від 27 липня 2023 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500490/2023/000218 від 27 липня 2023 року.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову ТОВ "КОПІЙКА-ЦЕНТР".
Враховуючи все вищевикладене, колегія судів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.
Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів, –
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Одеської митниці залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 17 липня 2024 року.

Головуючий:                                                                                                     Бітов А.І.

Суддя:                                                                                                     Лук`янчук О.В.

Суддя:                                                                                                     Ступакова І.Г.