ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року	Львів	Справа № 380/2377/24 пров. № А/857/7651/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді          Шавеля Р.М.,
суддів                              Глушка І.В. та Довгої О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України Львівській обл. на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26.02.2024р. в адміністративній справі за позовом представника адвоката Дзіся Андрія Романовича, діючого на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській обл. про визнання протиправними дій щодо відмови в перерахунку та виплаті пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) за відповідний період, спонукання до вчинення певних дій (суддя суду І інстанції: Лунь З.І., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 26.02.2024р., м.Львів, дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: не вказана),-

В С Т А Н О В И В:

31.01.2024р. за допомогою системи «Електронний суд» представник адвокат Дзісь А.Р., діючий на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом, в якому просив:
визнати протиправними дії відповідача Головного управління /ГУ/ Пенсійного фонду /ПФ/ України у Львівській обл. щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплати пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2019-2021 роки, з урахуванням раніше виплачених сум;
зобов`язати відповідача ГУ ПФ України у Львівській обл. здійснити ОСОБА_1 з 03.10.2023р. перерахунок та виплату пенсії за віком, з урахуванням раніше виплачених сум, відповідно до ст.40 Закону України № 1058-IV від 09.07.2003р. «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2019-2021 роки;
стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору (а.с.1-4).

Згідно ухвали суду від 01.02.2024р. вирішено розгляд цієї справи, що віднесена процесуальним законом до справ незначної складності, здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.19 і на зворот).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26.02.2024р. заявлений позов задоволено; визнано протиправними дії ГУ ПФ України у Львівській обл. щодо відмови ОСОБА_1 здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст.40 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2019-2021 роки, починаючи з 03.10.2023р.; зобов`язано ГУ ПФ України у Львівській обл. перерахувати ОСОБА_1 з 03.10.2023р. (з дня звернення за призначенням пенсії) пенсію за віком з урахуванням ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме: за 2019-2021 роки, та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням раніше виплачених сум; стягнуто з ГУ ПФ у України у Львівській обл. за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 968 грн. 96 коп. (а.с.29-30).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач ГУ ПФ України у Львівській обл., який покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до помилкового вирішення спору, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с.32-34).
Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в пенсійному органі з 09.11.2019р.; позивачу призначено пенсію по віку відповідно до поданої заяви від 14.01.2020р. згідно норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; позивач продовжує працювати.
На підставі заяви від 10.02.2022р. позивачу проведено перерахунок пенсії згідно ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із врахуванням набутого страхового стажу по 31.01.2022р.; коефіцієнт страхового стажу 0,45583; середньомісячний заробіток обчислений за період роботи з 01.01.1992р. по 31.12.1996р. та за весь період страхового стажу з 01.07.2000р. по 31.12.2019р. за даними персоніфікованого обліку, який визначено з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) працівників, зайнятих у галузях економіки України, з якого сплачено страхові внески за (2017-2019 роки) – 7763 грн. 17 коп., що становить 13458 грн. 93 коп. (7763 грн. 17 коп. х 1,73369 – індивідуальний коефіцієнт заробітної плати).
Окрім цього, апелянт просить врахувати, що право на перерахунок пенсії відповідно до ч.4 с.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивач матиме в разі набуття менш як 24 місяців страхового стажу після попереднього перерахунку.
Відтак, пенсійне забезпечення ОСОБА_1 здійснюється відповідно до вимог чинного законодавства на підставі документів про стаж та заробітну плату.

Представником позивача адвокатом Дзісем А.Р. скеровано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права та ухвалив законне і справедливе судове рішення (а.с.49-51).

Розгляд справи в апеляційному порядку здійснено в порядку письмового провадження за правилами ст.311 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено під час судового розгляду, починаючи з 09.11.2019р., позивачу ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».
На підставі заяви позивача від 14.01.2020р. йому призначено пенсію за віком відповідно до приписів Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Останній перерахунок пенсії позивача проведений на підставі його заяви від 10.02.2022р.
Після призначення пенсії позивач продовжував працювати, що не заперечується сторонами.
У подальшому позивач звернувся до відповідача ГУ ПФ України у Львівській обл. із заявою від 03.10.2023р. щодо перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2019-2021 роки.
ГУ ПФ України у Львівській обл. повідомило позивача листом (номер та дата не читабельні) про те, що він перебуває на обліку з 09.11.2019р.; йому призначено пенсію по віку відповідно до поданої заяви від 14.01.2020р. згідно норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; продовжує працювати; на підставі заяви від 10.02.2022р. проведено перерахунок пенсії згідно ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із врахуванням набутого страхового стажу по 31.01.2022р.; коефіцієнт страхового стажу 0,45583; середньомісячний заробіток обчислений за період роботи з 01.01.1992р. по 31.12.1996р. та за весь період страхового стажу з 01.07.2000р. по 31.12.2019р. за даними персоніфікованого обліку, який визначено з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) працівників, зайнятих у галузях економіки України, з якого сплачено страхові внески за (2017-2019 роки) – 7763 грн. 17 коп., що становить 13458 грн. 93 коп. (7763 грн. 17 коп. х 1,73369 – індивідуальний коефіцієнт заробітної плати). Додатково проінформовано, що право на перерахунок пенсії відповідно до ч.4 с.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування позивач матиме в разі набуття менш як 24 місяців страхового стажу після попереднього перерахунку (зворот а.с.15, а.с.16).

Не погоджуючись з такою відмовою відповідача, представник позивача звернувся до суду із розглядуваним позовом.

Приймаючи рішення по справі та задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що частина 3 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» регламентує порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший, визначаючи, що показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої вказаним Законом.
У випадку призначення особі пенсії за законом, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно ч.3 ст.45 вказаного Закону.
Подібний правовий підхід викладений Верховним Судом у постановах від 22.12.2015р. у справі № 21-4071а15 та від 31.03.2015р. у справі № 21-612а14 та підтриманий Верховним Судом у постановах від 11.09.2019р. у справі № 363/1493/17 та від 25.03.2020р. у справі № 367/1130/17.
Позивач, отримуючи пенсію за вислугу років, не користувався жодним із видів пенсій, встановлених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тому звернувшись до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком, останній використав право на призначення пенсії в солідарній системі відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» вперше, та перейшов з одного виду пенсії на інший.
Отже, відповідачем при призначенні позивачу пенсії за віком неправомірно застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки, що є підставою для зобов`язання відповідача провести перерахунок призначеної позивачу пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020-2022 роки.

Між тим, наведені висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, суперечать нормам матеріального права, з наступних підстав.

Спірні відносини у цій справі виникли з приводу реалізації позивачем права на перерахунок пенсії як особи, що продовжила працювати після призначення пенсії за віком.

Позиція позивача полягає в тому, що такий перерахунок повинен бути здійснений із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2019-2021 роки (роки, які передували періоду перерахунку).
Відповідач, не заперечуючи право позивача на перерахунок пенсії як особі, що продовжувала працювати після призначення пенсії, вважає неможливим застосування такого показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, оскільки такий показник при перерахунку пенсії є незмінним.

Надаючи оцінку таким позиціям сторін, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Аналіз цієї норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.
Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Закон України № 1058-IV від 09.07.2003р. «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» /Закон № 1058-IV/ визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Відповідно до ч.1 ст.40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Частиною 2 ст.40 Закону № 1058-IV встановлено формулу, за якою визначається заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, а саме:  Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Згідно ч.4 ст.42 Закону № 1058-IV у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.
За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.
Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.
Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї статті, здійснюється не раніше дня, що настає за днем, по який обчислено страховий стаж під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Відповідно до п.3 Порядку проведення перерахунку пенсії без додаткового звернення особи відповідно до ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затв. постановою правління ПФ України № 10-1 від 18.05.2018р., перерахунок пенсії проводиться пенсіонеру, який після призначення (перерахунку) пенсії:
1) продовжував працювати та має не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої (якого) призначено (попередньо перераховано) пенсію або із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону, за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії;
2) продовжував працювати і має менш як 24 місяці страхового стажу. Перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки з дня звернення за призначенням (попереднім перерахунком) пенсії.
Перерахунок проводиться з урахуванням страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) та із заробітної плати (доходу), з якої (якого) призначено (попередньо перераховано) пенсію.
Отже, середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, для обчислення пенсії, обраховується за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
Перерахунок пенсії проводиться з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Виходячи з наведеного правового регулювання в контексті спірних правовідносин, апеляційний суд дійшов висновку про можливість проведення перерахунку раніше призначеної пенсії з урахуванням стажу та заробітної плати за фактично відпрацьований період після призначення пенсії.
При цьому, за змістом за змістом ч.2 ст.40 та ч.4 ст.42 Закону № 1058-IV передбачений у формулі визначення заробітної плати для обчислення пенсії (Зп = Зс х (Ск : К)) показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії (Зс), який використовується при призначенні пенсії, є величиною незмінною і не підлягає коригуванню при перерахунку пенсії з урахуванням страхового стажу, набутого після її призначення.
Отже, при перерахунку пенсії особі, яка після призначення пенсії продовжувала працювати, не передбачено можливості застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року перерахунку пенсії.

Підтвердженням наведеного слугує правова позиція, викладена в постанові касаційного суду від 02.04.2024р. у справі № 420/19398/23, згідно якої аналіз частини четвертої ст.42 Закону № 1058-IV свідчить, що цією нормою встановлено можливість перерахунку пенсії застрахованій особі, яка продовжувала працювати, з урахуванням додатково набутого нею страхового стажу. Такий перерахунок, на вибір пенсіонера, може здійснюватись або лише з урахуванням додатково набутого страхового стажу за умови перерахунку пенсії із заробітної плати (доходу), з якої ця пенсія була обчислена, або з урахуванням як зазначеного стажу, так і заробітної плати, яку пенсіонер отримував уже після призначення пенсії.
Частиною другою статті 40 Закону № 1058-IV визначено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
З огляду на викладене під час здійснення перерахунку пенсії на підставі частини четвертої статті 42 Закону №1058-ІV у формулі визначення заробітної плати для обчислення пенсії можуть змінюватися лише показники суми коефіцієнтів заробітної плати за кожний місяць (Ск) та кількості місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати застрахованої особи (К).
Тобто, перерахунок пенсії відповідно до частини четвертої статті 42 Закону № 1058-ІV здійснюється із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, та розраховується за формулою, наведеною в частині другій статті 40 цього Закону. При такому перерахунку зазначений показник середньої заробітної плати залишається незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії.
Аналогічна правова позиціям, викладена у постановах Верховного Суду від 01.11.2018р. у справі № 804/9874/14, від 13.06.2019р. у справі № 265/84/16-а, від 21.10.2021р. у справі № 2-а-2430/11.

Оскільки заява позивача від 03.10.2023р. до пенсійного органу стосувалась перерахунку пенсії як особи, що продовжила працювати після призначення пенсії за віком у 2020 році, а тому в пенсійного органу не виникає обов`язку здійснення перерахунку пенсії із застосуванням при такому перерахунку показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три останні роки, тобто за 2019-2021 роки.

Оцінюючи в сукупності наведене, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що заявлений позов є безпідставним та необґрунтованим, через що останній не підлягає до задоволення.

Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування норм матеріального права (незастосування закону, який підлягав застосуванню), що призвело до помилкового вирішення справи, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

З огляду на результат апеляційного розгляду та в силу приписів ст.139 КАС України апеляційний суд змінює розподіл судових витрат, при цьому понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви не підлягають відшкодуванню ОСОБА_1 ; суму сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта ГУ ПФ України Львівській обл.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ст.243, ст.311, п.2 ч.1 ст.315, п.4 ч.1 ст.317, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України Львівській обл.  задовольнити.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26.02.2024р. в адміністративній справі № 300/2377/24 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову представника адвоката Дзіся Андрія Романовича, діючого на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській обл. про визнання протиправними дій щодо відмови в перерахунку та виплаті пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) за відповідний період, спонукання до вчинення певних дій, - відмовити.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви не підлягають відшкодуванню ОСОБА_1 ; суму сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Головне управління Пенсійного фонду України Львівській обл.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Р. М. Шавель 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	О. І. Довга  	
Дата складання повного тексту судового рішення: 12.09.2024р.