Номер провадження: 22-ц/813/4743/24 
Справа № 497/1289/19
Головуючий у першій інстанції Кравцова А.В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2024 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:
головуючого судді Сєвєрової Є.С.,
суддів: Вадовської Л.М., Комлевої О.С., 
за участю секретаря Малюти Ю.С.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Кубейська сільська рада Болградського району Одеської області, 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Кубей» в особі Арбітражного керуючого Дарієнка Віктора Дмитровича на рішення Болградського районного суду Одеської області від від 25.11.2019  у складі судді Кравцової А.В.,
встановив:
У червні 2019 року,  ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати за ним право власності на нежитлові будівлі: свинарник-1 та свинарник-2, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а також на склади №1 і №2, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . - за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку громадського будинку з господарськими будівлями та спорудами, які наразі позначені на плані технічного паспорту під літ. "А-1н" нафтобаза площею 256,60 кв.м, пункт відпустку пального літ."Б" площею 14,2 кв.м; вбиральня літ."В" і дворові споруди №1-4 згідно технічного паспорту, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 та на 1/2 частку громадського будинку з господарськими будівлями та спорудами, які наразі позначені на плані технічного паспорту під літ. "А-1н" молочний пункт площею 82,5 кв.м сарай літ."Б", вбиральня літ."В" і дворові споруди № 1-2 згідно технічного паспорту, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .
В обґрунтування позовних вимог позивач посилалися на те, що він є власником вищевказаних нежитлових будівель згідно Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнового сертифікату) серії ОД №510, виданого Червоноармійською сільською радою Болградського району Одеської області 04.07.2014 року, а також, згідно рішення виконкому Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області №39 і №40 від 09 вересня 2016 року про надання поштової адреси нежитлових приміщенням, та рішення загальних зборів співвласників майна колишнього КСП «Кубей» від 06.09.2014 року (протокол №3 від 06.09.2014 року), яким йому, позивачу, затверджено право, підтверджене вищевказаним Свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Кубей» серії ОД №510, - на суму 143308грн., що видане на його, позивача, ім`я - ОСОБА_1 04.07.2014року. Також позивач посилається на ухвалене рішення загальних зборів співвласників майна колишнього КСП «Кубей» (протокол №3 від 06.09.2014 року) про затвердження та виділення майна за переліком згідно з додатком №2 до протоколу №3 від 06.09.2014 року, а саме, згідно яких йому, позивачу, виділено свинарник-1, свинарник-2, склад №1 та склад №2; врегулювання майнових відносин відбулося в результаті реорганізації колективних сільськогосподарських підприємств: СВК «Кубей» є правонаступником КСП «Кубей» згідно з його Статутом.
Рішеннями виконкому Кубейської сільської ради №39 та №40 від 09.09.2016 року нежитловим приміщенням: свинарнику-1 та свинарнику-2 присвоєно нову поштову адресу: АДРЕСА_1 , а складу №1 та складу АДРЕСА_3 .
Рішеннями державного реєстратора прав на нерухоме майно, позивачу відмовлено в державній реєстрації у зв`язку з ненаданням заявником документів, що підтверджують набуття заявником права власності на вищезазначене майно, а тому був змушений звернутись до суду.
Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 25.11.2019 позов ОСОБА_1 до Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності - задоволено. 
Не погодившись з вищевказаним рішенням суду, Сільськогосподарський виробничий кооператив «Кубей» в особі Арбітражного керуючого Дарієнка Віктора Дмитровича, як особа яка не брала участі у справі,  подалаапеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд рішення Болградського районного суду Одеської області від 25.11.2019 скасувати, провадження у справі №497/1289/19 закрити та передати матеріали цивільної справи до Господарського суду Одеської області для розгляду справи в межах справи №916/2181/17.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, суд першої інстанції не залучив належного відповідача № 497/1289/19 – Сільськогосподарський виробничий кооператив «Кубей» (68720, Одеська область, Болградський район, с. Кубей, вул. Радянської армії, буд. 18; код ЄДРПОУ 03768960) в особі Арбітражного керуючого Дарієнка Віктора Дмитровича як особу, на балансі якої перебуває майно з приводу якого виник спір, у справі № 497/1289/19. 
Крім того, Постановою Господарського суду Одеської області від 02.02.2018 у справі № 916/2181/17 Сільськогосподарський виробничий кооператив «Кубей» (код ЄДРПОУ: 03768960) визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. 07.02.2018 року на офіційному сайті Верховного Суду було опубліковано оголошення про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. Враховуючи те, що СВК «Кубей» знаходиться в стані ліквідаційної процедури в межах справи №916/2181/17, яка розглядається Господарським судом Одеської області, всі питання, що стосуються юридичної особи СВК «Кубей» повинні вирішуватись саме в межах цієї справи .
Посилаючись на практику Верховного суду та на положення КУзПБ, скаржник вважає, що розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватись виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи, а отже спір у праві №497/1289/19не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а належить до господарської юрисдикції.
У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_1 , посилаючись на її необґрунтованість, просить суд залишити рішення від 26.11.2019 без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки ніякі права, свободи, інтереси СВК «Кубеу» не порушувались. 
В судове засідання, призначене на 13.06.2024 та проведеному в режимі відеоконференції з`явився: представник скаржника СВК «Кубей» в особі Арбітражного керуючого Дарієнка В.Д., представник ОСОБА_1 – ОСОБА_3 та представник Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області – Арабаджи М.С. 
Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.        
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам не відповідає, з огляду на наступне.
Так, судом першої інстанції встановлено, що згідно свідоцтва серії ОД №510 від 04.07.2014 року про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, позивач є власником майна колишнього колективного сільськогосподарського підприємства після розпаювання, а саме, нежитлових будівель: свинарника-1 та свинарника-2, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та складів №1 і №2 , що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішенням загальних зборів співвласників майна колишнього КСП «Кубей» (протокол №3 від 06.09.2014р.) було затверджено право позивача на це майно, і цей факт підтверджується Свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Кубей» серії ОД №510 на суму 143308грн., та рішенням про затвердження та  виділення майна за переліком згідно з додатком №2 до цього протоколу, а саме: свинарник-1, свинарник-2, склад №1 та склад №2. 
Згідно акту приймання-передавання майна за №801 від 06.06.2014 року, позивачу ОСОБА_1 вищевказане спірне майно було передано. 
Рішеннями виконкому Кубейської сільської ради №39 та №40 від 09.09.2016 року нежитловим приміщенням: свинарнику-1 та свинарнику-2 присвоєно нову поштову адресу: АДРЕСА_1 , а складу № 1 та складу АДРЕСА_3 , 
Згідно технічного паспорту від 15.04.2019р., спірна нерухомість розташована на АДРЕСА_4 та АДРЕСА_1 . 
Згідно оцінного звіту, вартість нежитлової будівлі загальною площею 1073,8кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , - становить 161070грн., а оцінна вартість нежитлової будівлі загальною площею 3899кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 - становить 584850 грн. (а.с.40-41).
Рішеннями державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Болградської міської ради Одеської області Лазаренко Л.І. за №48230073 та №48229703 від 14.08.2019р., позивачу відмовлено у державній реєстрації права власності на нежитлові будівлі, що розташовані, відповідно, за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_4 , - через відсутність правовстановлюючого документу на цю нерухомість за цією адресою. При цьому реєстратор посилається на те, що позивачем не було надано доказів набуття у власність, тобто, виникнення в нього такого права власності на вищевказане нерухоме майно. 
Ухвалюючи оскаржуване рішення, районний суд виходив з того, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, оскільки є обґрунтованими. 
Проте апеляційний суд не може погодитися із таким висновком районного суду, оскільки він не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, виходячи з наступного. 
Частиною першою статті 352 ЦК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
З огляду на наведені норми закону, право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі в справі, проте ухвалене судом рішення певним чином впливає на їх права та обов`язки, завдає шкоди, що може виражатися у несприятливих для них наслідках.
При цьому, на відміну від оскарження рішення суду учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.
Рішення суду, оскаржуване незалученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є заявник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.
Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо у мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб.
Подібний за змістом висновок викладений в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 07 квітня 2020 року в справі № 504/2457/15-ц (провадження № 14-726цс19).
У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, але й їх процесуальні права, що випливають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.
Звертаючись до суду із вказаною апеляційною скаргою, СВК «Кубей» в особі Арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. зазначає, щов межах даної справи вирішувалося питання щодо правого статусу нерухомого майна, яке перебуває на балансі СВК «Кубей», а тому оскаржуване рішення від 25.11.2019 року, ухвалене за результатами розгляду позовної заяви ОСОБА_1 про визнання права власності на майно, яке перебуває на балансі СВК «Кубей» в межах даної справи є таким, що ухвалене про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки СВК «Кубей».
Зокрема в підтвердження факту належності СВК «Кубей» нерухомого майна, а саме нежитлових будівель: свинарник-1 та свинарник-2, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та склади № 1 і № 2, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 скаржником надано до суду: свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства; витяг з протоколу загальних зборів співвласників майна колишнього КСП «Кубей» з додатком; акт прийманняпередачі майна.
Однак, суд першої інстанції на вищевказані обставини уваги не звернув, належного відповідача по справі – СВК «Кубей» в особі Арбітражного керуючого Дарієнка В.Д., як особу, на балансі якої перебуває майно з приводу якого виник спір, не залучив для участі у справі, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про задоволення позову, 
Отже доводи апеляційної скарги, що рішенням суду було вирішено питання про права, інтереси та обов`язки особи, яка не приймала участь в справі є вагомими та такими, що приймаються до уваги колегією апеляційного суду.
Щодо інших доводів апеляційної скарги, суд не приймає їх до уваги і не надає правової оцінки, оскільки позбавлений такої процесуальної можливості, в зв`язку з тим, що особа, яка звернулася з апеляційною скаргою, участі у справі не приймала і відповідного статусу сторони не має.
Оцінка судом обґрунтованості позовних вимог по суті має відбуватися за участю всіх належних сторін цивільної справи, оскільки лише за наявності належного складу учасників у справі суд у змозі вирішувати питання про обґрунтованість позовних вимог та вирішити справу. Без залучення таких позовні вимоги вирішені бути не можуть.
Такого ж правового висновку щодо можливості вирішення справи по суті позовних вимог лише за наявності належного складу відповідачів дійшов Верховний Суд у постанові від 28 жовтня 2020 року у справі № 761/23904/19 (провадження № 61-9953св20).
Відповідно до ч. ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Пунктом 4 частини 3 ст. 376 ЦПК України визначено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.
Судом першої інстанції не в повній мірі досліджено усі обставини, неправильно застосовані норми матеріального права, та прийнято судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі, тому колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з постановленням нового про відмову у задоволенні позову.
Згідно ст. 376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; недоведеність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд
постановив:
Апеляційну скаргу Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Кубей» в особі Арбітражного керуючого Дарієнка Віктора Дмитровича задовольнити частково. 
Рішення Болградського районного суду Одеської області від 25.11.2019 - скасувати.
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності відмовити. 
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 03.07.2024

Головуючий                                                         Є.С. Сєвєрова 

Судді:                                                  Л.М. Вадовська 

О.С. Комлева