КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа № 757/3069/22-ц
провадження № 22-ц/824/3534/2024
 
ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
 
30 вересня 2024 року                                                                                               м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
судді - доповідача Кирилюк Г. М. 
суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І., 
 
розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Кобець Тетяни Михайлівни на заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 25 квітня 2023 року в складі судді  Хайнацького Є.С.,
 
встановив:
 
20.01.2022 Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» (далі - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва») звернулось до  суду  з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні  послуги. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що  відповідно до   рішення  Київської міської ради від 09.10.2014 № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва»,  КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» є балансоутримувачем будинку 9  по  провулку  Микільському в м. Києві та з 01 травня 2015 року  надає послуги з утримання вказаного будинку та прибудинкової території. 
Відповідно  до  витягу  про державну  реєстрацію  прав  КП  Київське міське БТІ,  03.12.2011 здійснена  державна  реєстрація  права власності  ОСОБА_1 на   нежилі  приміщення (в літ. А) з №1 по  №11 (групи приміщень №20) загальною площею  141,40 кв. м.,  розташованих  за адресою: АДРЕСА_1 .
23.06.2020, 23.02.2021,  23.10.2021  на  адресу відповідача направлялись  вимоги щодо необхідності сплати заборгованості  за експлуатаційні  послуги,  розрахунки нарахувань та сплати  експлуатаційних послуг,  акти  звірки взаємних розрахунків,  рахунки-фактури,  акти наданих  послуг, проте відповідач на  листи не  відреагував,  заборгованість  не  сплатив. 
20.01.2021  на  адресу відповідача було  направлено  проєкт  Договору про надання  послуг №345 Л. від  15.01.2021, перелік послуг та їх вартість, структура, періодичність  та строки надання  послуг, проте відповідач на  лист не  відреагував.
На  підставі Наказу  КП  «Керуюча компанія з утримання  житлового  фонду  Печерського району  м.  Києва» №301 від 17.11.2020  відповідачу  здійснено  перерахунок  розміру  плати  за ненадані  послуги з утримання  будинків та споруд  та прибудинкової території.
Факт надання позивачем  житлово-комунальних  послуг      співвласникам багатоквартирного будинку  за адресою:  АДРЕСА_1 , підтверджується  рішенням  Печерського районного  суду  м. Києва  від  12 квітня  2021 року (справа №757/50157/20-ц).  
Оскільки  відповідач  ухиляється  від   сплати за спожиті  послуги, заборгованість  останнього  згідно  розрахунку нарахувань та сплат за надані експлуатаційні послуги  станом  на  07.10.2021  заборгованість    складає 34 738,31  грн за період з 01.08.2017  по 31.10.2021.
Посилаючись на вказані  обставини, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» просило  стягнути з  ОСОБА_1   на  свою користь  заборгованість  за  спожиті послуги  в сумі 34 738 грн  31 коп. 
Заочним рішенням Печерського районного суду міста Києва від 25 квітня 2023 року вказаний позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» 34 738,31 грн заборгованості за спожиті експлуатаційні послуги за період з 01.08.2017  по 31.10.2021.
 Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 25 квітня 2023 року заяву  представника ОСОБА_1 - адвоката Кобець Т. М. про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.
25.10.2023 представник ОСОБА_1 - адвокат Кобець Т. М. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 25 квітня 2023 року та постановити нове про  відмову в позові. 
Посилається на  те, що судом першої інстанції розглянуто  справу у відсутність  відповідача, який  внаслідок введення  в Україні з 24 лютого  2022 року  воєнного  стану з сім`єю  виїхав  до Чехії, неодноразово  просив суд  перенести розгляд справи, проте суд   поважність  причин  неявки не  врахував. У  зв`язку з  розглядом  справи за  відсутності  відповідача останній був обмежений  у праві подати суду першої інстанції  заяву про  застосування  позовної давності. 
 По суті заявлених позовних вимог  зазначила,  що  з 2022  року   позивач практично не  надає   житлово-комунальні  послуги.  Мешканці будинку за  власний рахунок  здійснили фарбування  фасадів,  ремонт балконів. Прибирання   сходових клітин  і прибудинкової території  ніколи не проводилося,  лампочки в під`їздах  мешканці купували за  власні кошти.   
Крім того,  в будинку   створено  ОСББ  «Січневий 9»,  технічними працівниками якого   з 2010  по липень  2020  року  за рахунок  членських  внесків  власників квартир  здійснювалося  комплексне  обслуговування  будинку.  З цього  періоду  відповідачу  направлялися листи  про  необхідність  виключення  вартості послуг,  які не  були надані,  про  що  свідчить   вибіркове листування та копії актів-претензій.
Позивачем  не  надано  відповідачу  прозорий та достовірний розрахунок  своїх витрат. Акти-претензії   відповідача   щодо  кількості отриманих послуг,   послуг  з  прибирання  прибудинкової території та сходових клітин  залишились  поза увагою  суду.
Правом надання відзиву на апеляційну скаргу позивач не скористався.
Згідно приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1  Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Пунктом 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
За приписами п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону, споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Отже, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 року у справі № 6-2951цс15.
Як вбачається  з матеріалів справи, на підставі договору  дарування   від 02.06.2011 за ОСОБА_1 03.12.2011  зареєстровано  право  власності на нежилі приміщення (  в літ.  А)  з №1 по № 11 (групи приміщень №20) загальною площею 141,4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .
Житловий будинок, розташований за  адресою:  АДРЕСА_1 ,  є  об`єктом комунальної власності територіальної громади міста Києва, відповідно до рішення Київської міської ради від 02.12.2010 № 284/5096 «Про питання комунальної власності територіальної громади міста Києва».
Розпорядженням Печерської районної у місті Києві державної адміністрації від 20.09.2013 року № 509 «Про перезакріплення майна, що перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Києва переданого до сфери управління Печерської районної в місті Києві державної адміністрації» передбачено здійснення перезакріплення об`єктів житлового фонду разом з вбудованими нежилими приміщеннями з балат комунальних підприємств по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Липкижитлосервіс», «Печерська брам «Хрещатик» та «Печерськжитло» на баланс комунального підприємства «Дирекція з управління нежитловим фондом Печерського району м. Києва.
Відповідно до   рішення  Київської міської ради від 09.10.2014 № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва»,  КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» надає послуги з утримання вказаного будинку та прибудинкової території. 
Розпорядженням  виконавчого  органу  Київської міської ради  (Київської міської  державної адміністрації)  від  06.06.2017 №668  «Про встановлення тарифів та структури  тарифів на   послуги з утримання  будинків і споруд  та прибудинкових  територій та внесення  змін  до  деяких  розпоряджень виконавчого   органу  Київської міської  ради  (Київської міської державної адміністрації) встановлено тарифи та структуру тарифів  на  послуги з утримання   будинків і споруд  та  прибудинкових територій, які надаються  підприємствами, що належать  до комунальної власності територіальної  громади міста Києва, по кожному будинку  окремо для здійснення розрахунків із споживачами  залежно  від  оплати  останніми  не  пізніше або після  20  числа  місяця,  що настає  за розрахунковим.
Зокрема, тариф на   послуги з утримання  будинків і споруд  та прибудинкових  територій по  будинку, розташованому  по  АДРЕСА_1 ,   встановлено в розмірі 6,99  грн за  1 кв.м.  ( оплата після  20 числа місяця), 6,35 грн за  1 кв.м. (оплата до  20 числа  місяця).
Законом  України «Про внесення  змін  до  деяких  законів України щодо  врегулювання  окремих  питань  у сфері  надання  житлово-комунальних послуг» внесено зміни до   підпункту  2 пункту  «а» статті  28  Закону  України «Про місцеве самоврядування в Україні», в частині  виключення  з  відання    органів місцевого самоврядування повноважень  щодо  встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.
Розпорядженням  виконавчого  органу  Київської міської  ради (  Київської міської  державної адміністрації) від 25.07.2019 № 1317 визнано таким, що втратило чинність,  розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) № 668 від 06.06.2017 р.
Відповідно  до положень ч. 3  статті 10  Закону  України «Про житлово-комунальні послуги», ціна послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з розрахунку на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення, якщо інше не визначено договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, та включає: 1) витрати на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку відповідно до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, крім витрат на обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги, у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем; 2) винагороду управителю, яка визначається за згодою сторін.
Відповідно  до   наказу  КП «Керуюча компанія з обслуговування  житлового   фонду  Печерського району  міста Києва» від  17  листопада  2020  року  №301 «Про  приведення  перерахунку  за послуги у утримання будинку  та прибудинкової території»,  проведено  перерахунок   розміру  плати  за  ненадані послуги з утримання  будинку  та  прибудинкової території   власникам та орендарям нежитлових приміщень житлового  будинку  АДРЕСА_1 :  по  складовим «Дератизація», «Дезінсекція» та «Поливання  дворів  клумб і газонів» за період  з 01.01.2019 по  30.11.2020, згідно  з  розрахунком (Додаток №1);  по  складовим «Прибирання  прибудинкової території», «Дератизація», «Дезінсекція», «Поливання  дворів,  клумб і загонів» та «Прибирання  і вивезення  снігу, посипання  частини прибудинкової території, призначеної для проходу  та проїзду,  протиожеледними сумішами» за  період з  01.02.2019 по 30.11.2020 згідно  з розрахунком (Додаток №2).  »       
Згідно  Додатку №1 та Додатку №2,  вартість   послуг  з утримання  будинку  та прибудинкової  території  по  багатоквартирному  житловому  будинку  за адресою:  АДРЕСА_1 ,  становить  5,60  грн за  м. кв.  загальної  площі  з ПДВ. 
Договір  про  надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території між сторонами не укладався.
Згідно  з розрахунком  заборгованості,  наданим КП «Керуюча компанія з обслуговування  житлового   фонду  Печерського району  міста Києва»,  сума заборгованості  відповідача за спожиті  послуги за період з 01 серпня  2017 року по 31 жовтня 2021  року, вартість  яких  розрахована  виходячи  з тарифу 5, 60 за  м. кв. загальної площі  з ПДВ,  становить  34 738,31 грн. 
Ухвалюючи рішення  про  задоволення  позову,  суд першої інстанції дійшов  правильного  висновку про те, що  відповідачем  не  надано  доказів, що свідчать  про  сплату заборгованості в добровільному порядку, а  наданий розрахунок   відповідачем  спростовувано  не  було.
Відповідач  був  повідомлений про  розгляд справи в суді першої інстанції,  мав можливість  взяти участь  в розгляді справи  в режимі відеоконференції  або забезпечити участь  свого  представника, проте таким правом  в суді  першої інстанції не скористався. 
Колегія суддів  погоджується  з висновками суду  першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги  в тій частині,  що  позивачем  пропущено строк  позовної давності по заявленим вимогам є необґрунтованими. 
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався й закінчився 30 червня 2023 року.
Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».
За таких обставин позивач,  який звернувся  до  суду  з позовом  20.01.2022  про стягнення  заборгованості, яка виникла  з серпня  2017 року,  позовну давність не пропустив. 
Тому доводи відповідача про наявність підстав для застосування до спірних правовідносин позовної давності є необґрунтованими.
Колегія суддів  відхиляє доводи апеляційної скарги  в тій частині, що  в будинку  про  АДРЕСА_1   створено  ОСББ «Січневий 9», технічними      працівниками  якого  в період з 01.11.2010 до 01.07.2020  (включно)  комплексне  обслуговування  будинку здійснювалось за рахунок  членських  внесків власників квартир, оскільки  належних доказів  на  підтвердження  вказаної обставини суду  першої інстанції надано  не було.
Так,  відповідно  до  частини третьої статті 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом апеляційної інстанції лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Тлумачення пункту 6 частини другої статті 356, частин першої-третьої статті 367 ЦПК України свідчить, що апеляційний суд може встановлювати нові обставини, якщо їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи (з урахуванням положень про належність і допустимість доказів), які особа не мала можливості подати до суду першої інстанції з поважних причин, доведених нею. У разі надання для дослідження нових доказів, які з поважних причин не були подані до суду першої інстанції, інші особи, які беруть участь у справі, мають право висловити свою думку щодо цих доказів як у запереченні на апеляційну скаргу, так і в засіданні суду апеляційної інстанції.
Верховний Суд у постанові від 13 січня 2021 року у справі № 264/949/19 (провадження № 61-16692св19) зазначив, що, вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не подавалися до суду першої інстанції, апеляційний суд повинен врахувати як вимоги частини першої статті 44 ЦПК України щодо зобов`язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи. Про прийняття та дослідження нових доказів, як і відмову в їх прийнятті, апеляційний суд зобов`язаний мотивувати свій висновок в ухвалі при обговоренні заявленого клопотання або в ухваленому судовому рішенні.
У  справі, яка переглядається, апеляційний суд  враховує    ту обставину,  що    відповідачем не  зазначено  поважних причин,  з яких  він  не   міг подати    докази  на підтвердження  своїх заперечень суду   першої інстанції до  моменту  ухвалення   судового  рішення.
Введення  в Україні  воєнного стану  та  перебування  відповідача  за межами України не  позбавило  останнього  можливості   після  ухвалення заочного  рішення  скористатись  правової допомогою,  подати в червні 2023 року    заяву про  перегляд  заочного  рішення  та  докази на підтвердження  своїх заперечень. 
Поведінка  відповідача протягом  розгляду  справи  в суді першої інстанції   та  її перегляду  є  суперечливою та непослідовною. 
Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Крім цього, як вбачається  з матеріалів справи,  позивачем  здійснено   перерахунок за ненадані  послуги з утримання будинку  та прибудинкової території  за весь  спірний період.  Власного  розрахунку, який би  підтверджував  доводи  відповідача  в частині   неврахування  позивачем інших послуг,   які не були ним надані  в спірний період,  відповідачем  наведено  не  було. Відповідачем  також не надано  доказів  здійснення  оплати  послуг  з утримання  будинку  та прибудинкової території  на рахунок  іншої особи,  яка такі послуги надавала.  
Зважаючи на наведене, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність оскаржуваного судового рішення не впливають, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишенню без змін.
Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України суд
 
постановив:
 
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кобець Тетяни Михайлівни залишити без задоволення. 
Заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 25 квітня 2023 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття,  оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків,  передбачених  п.2 ч.3 ст. 389  ЦПК  України.
 
Суддя-доповідач                                                                       Г.  М. Кирилюк
 
Судді:                                                                                         І.  М. Рейнарт 
 
                                                                                                     Т. І. Ящук