ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 вересня 2024 р.	Справа № 520/35897/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Жигилія С.П.,
Суддів: Перцової Т.С. ,  Русанової В.Б. ,
за участю секретаря судового засідання Щурової К.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Пашкова Юрія Дмитровича на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.02.2024 (суддя: Бідонько А.В., м. Харків) по справі № 520/35897/23
за позовом           ОСОБА_1  
до          Приватного виконаця виконавчого округу Харківської області Пашкова Юрія Дмитровича                  
про визнання відмову протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Пашкова Юрія Дмитровича (далі по тексту – відповідач, Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Пашков Ю.Д.), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд:
- визнати відмову приватного виконавця Пашкова Ю.Д. щодо зняття арешту з майна ОСОБА_2 , накладеного на підставі постанови приватного виконавця Попляка В.В. про арешт майна боржника від 26.03.2019 №58732416, яка була викладена у електронному листі від 02.12.2023, протиправною; 
- зобов`язати приватного виконавця Пашкова Ю.Д. зняти арешт з майна ОСОБА_2 (обтяження №30882617 від 26.03.2019, внесене на підставі постанови приватного виконавця Попляка В.В. про арешт майна боржника від 26.03.2019 №58732416 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна).
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що в рамках виконавчого провадження приватним виконавцем Попляк В.В. був накладений арешт на майно ОСОБА_2 , який є батьком позивача. У подальшому, виконавче провадження, в рамках якого було накладено арешт на нерухоме майно, звершено, проте приватний виконавець Попляк В.В. не вчинив дій щодо зняття арешту з майна, що суперечить положенням Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції № 512/5. Зазначає, що арешт перешкоджає позивачу у реєстрації права власності на майно, отримане у спадок від батька, а тому звернулась із заявою про зняття арешту до приватного виконавця Пашкова Ю.Д., який згідно з відомостями Єдиного реєстру приватних виконавців України здійснює тимчасове заміщення приватного виконавця Попляка В.В., однак приватний виконавець Пашков Ю.Д. відмовив у задоволенні вказаної заяви. Вважає такі дії приватного виконавця Пашкова Ю.Д. протиправними, а позовні вимоги - такими, що підлягають задоволенню. 
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.02.2024 по справі № 520/35897/23 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Пашкова Юрія Дмитровича (вул. Богдана Хмельницького, буд. 25, оф. 1, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61001) про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії – задоволено.
Визнано протиправною відмову Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Пашкова Юрія Дмитровича щодо зняття арешту з майна ОСОБА_2 , накладеного на підставі постанови приватного виконавця Попляка В.В. про арешт майна боржника від 26.03.2019 №58732416, яка була викладена у електронному листі від 02.12.2023 протиправною.
Зобов`язано Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Пашкова Юрія Дмитровича зняти арешт з майна ОСОБА_2 (обтяження №30882617 від 26.03.2019, внесене на підставі постанови Приватного виконавця Попляка В.В. про арешт майна боржника від 26.03.2019 №58732416 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна). 
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Пашкова Юрія Дмитровича (вул. Богдана Хмельницького, буд. 25, оф. 1, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61001) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,00 (одна тисяча сімдесят три гривні 00 копійок).
Відповідач, не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.02.2024 по справі № 520/35897/23 скасувати та закрити провадження у даній справі. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, з викладених підстав, вказує, що вимоги щодо зняття майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права й виникають із цивільних правовідносин, відповідно до статті 19 ЦПК України, та мають бути вирішені судом цивільної юрисдикції.
У відповідності до ч.2 ст.313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно з ч.1 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 та свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 .
ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_2 та 05.10.2022 подала заяву про прийняття спадщини за померлим батьком, що підтверджується витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі №70476633.
У приватного виконавця Попляка Володимира Володимировича на примусовому виконанні знаходилось виконавче провадження №58732416 з примусового виконання виконавчого листа Харківського районного суду Харківської області №635/6683/15-ц від 02.07.2018, за яким боржником був ОСОБА_2 . 
26.03.2019 приватним виконавцем Попляком В. В. було винесено постанову у ВП № 58732416 про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку(ах): що відкриті вищевказаним боржником та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику.
Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна відносно ОСОБА_2 приватним виконавцем Попляком В.В. зареєстровано обтяження №46157445 від 26.03.2019, вид обтяження - арешт нерухомого майна, підставою для державної реєстрації вказано постанову від 26.03.2019 №58732416 про арешт майна, в описі предмета обтяження зазначено - все нерухоме майно. 
26.03.2019 Приватним виконавцем Попляком В. В. було винесено постанову у ВП № 58732416 про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».
Відповідно до резолютивної частини вказаної постанови вирішено: припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення. Припинити чинність арешту коштів боржника, накладеного на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка В.В. від 26.03.2019.
28.11.2023 ОСОБА_1 звернулась до приватного виконавця Пашкова Ю.Д., який, згідно з відомостями Єдиного реєстру приватних виконавців України, здійснює тимчасове заміщення приватного виконавця Попляка В.В., із заявою про зняття арешту з майна ОСОБА_2 ..
02.12.2023 ОСОБА_1 з офіційної електронної адреси приватного виконавця Пашкова Ю.Д. надійшов лист, яким позивачу відмовлено у знятті арешту з майна ОСОБА_2 ..
Вважаючи відмову відповідача протиправною, позивач звернулась до суду з даним позовом.  
Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що незняття приватним виконавцем Попляком В.В. арешту з майна боржника у виконавчому провадженні при поверненні виконавчого документа стягувачеві є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби і порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання зняти арешт з нерухомого майна позивача. При цьому, суд зазначив, що, відмовляючи позивачу у знятті арешту з майна ОСОБА_2 , накладеного на підставі постанови приватного виконавця Попляка В.В. про арешт майна боржника від 26.03.2019 №58732416, відповідач діяв протиправно, оскільки саме ОСОБА_3 здійснює тимчасове заміщення приватного виконавця Попляка В.В. на підставі наказу Міністра юстиції України №1637/5 від 04.05.2023.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушення з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ (ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту – КАС України)).
Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Згідно зі ст.287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
З системного аналізу наведених норм процесуального закону чітко вбачається, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені до адміністративного суду лише в разі відсутності іншого судового порядку оскарження.
Вказана норма за своєю суттю є бланкетною (відсилочною) і передбачає розгляд позовної заяви про оскарження рішення, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби в порядку адміністративного судочинства, якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Тобто, якщо законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.
Таким чином, наявність іншого судового порядку унеможливлює розгляд цієї справи за правилами ст.287 КАС України.
Так, ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.
Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.
З системного аналізу вказаних вище правових норм можна дійти висновку про те, що розгляд судом вимог про оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби є за своєю правовою суттю формою судового контролю за виконанням постановленого судового рішення, а тому має здійснюватися саме тим судом, який постановив рішення у справі та видав виконавчий лист, оскільки нормами законодавства чітко встановлено такий порядок.
Так, предметом спору в цій справі є визнання відмови приватного виконавця Пашкова Ю.Д. щодо зняття арешту з майна ОСОБА_2 , накладеного на підставі постанови приватного виконавця Попляка В.В. про арешт майна боржника від 26.03.2019 №58732416, яка була викладена у електронному листі від 02.12.2023, протиправною та зобов`язання приватного виконавця Пашкова Ю.Д. зняти арешт з майна ОСОБА_2 (обтяження №30882617 від 26.03.2019, внесене на підставі постанови приватного виконавця Попляка В.В. про арешт майна боржника від 26.03.2019 №58732416 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна). 
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову про арешт майна боржника ВП№ 58732416 від 26.03.2019 було видано на підставі виконавчого листа, виданого Харківським районним судом Харківської області №635/6683/15-ц від 02.07.2018.
Так, рішенням Харківського районного суду Харківської області від 09 серпня 2016 року по справі №635/6683/15-ц позов Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Славкіної М.А. до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_4 , та ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_5 , на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованість за кредитним договором № 67 від 27 лютого 2007 року в розмірі 601 876 (шістсот одна тисяча вісімсот сімдесят шість) гривень 38 копійок.
Позивачем в позовній заяві вказано, що наявність не скасованого приватним виконавцем арешту перешкоджає у реєстрації права власності на майно, отримане у спадок від батька.
Колегія суддів зазначає, що, згідно з ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
До юрисдикції адміністративних судів не належать справи з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судових рішень на підставі виконавчих документів, виданих в межах цивільної юрисдикції.
При цьому, в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.
Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.
Колегія суддів зазначає, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 15 лютого 2024 року у справі №140/26445/23 надав оцінку подібним правовідносинам та дійшов висновку про те, що обраний позивачем спосіб судового захисту зводиться до зняття арешту із майна, тому даний спір не є публічно-правовим в розумінні положень КАС України.
Таким чином, з огляду на те, що цей спір фактично стосується порушення права власності особи під час виконання виконавчого документа, який був виданий на виконання судового рішення, ухваленого за правилами цивільного судочинства, то такий спір належить розглядати в порядку цивільного судочинства.
При цьому, апеляційний суд також враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішенні від 20.07.2006 р. у справі "Сокуренко і Стригун проти України", в якому Суд, зокрема зазначив, що фраза "судом встановленим законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, а в рішенні Комісії Ради Європи від 12.10.1978 р. у справі "Zand v. Austria" ("Занд проти Австрії") визначено, що термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 передбачає "усю організаційну структуру судів".
У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Згідно ч.1 ст. 319 КАС України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.
Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
З огляду на вказане, колегія суддів зазначає, що оскаржуване рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.02.2024 по справі № 520/35897/23 підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.
Водночас, суд апеляційної інстанції роз`яснює позивачу право на звернення до суду з даним позовом в порядку цивільного судочинства.
Керуючись ст.ст. 229, 238, 239, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 319, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Пашкова Юрія Дмитровича  задовольнити.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.02.2024 по справі № 520/35897/23  скасувати.
Провадження по справі № 520/35897/23 за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконаця виконавчого округу Харківської області Пашкова Юрія Дмитровича - закрити.
Роз`яснити ОСОБА_1 право на звернення до суду з даним позовом в порядку цивільного судочинства.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		С.П. Жигилій	
Судді	   	Т.С. Перцова    В.Б. Русанова