КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  
                                  
Справа № 361/1660/23
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/111/2024
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
28 серпня 2024 року                                                                                                м. Київ
     Київський апеляційний суд в складі колегії суддів 
судової палати з розгляду цивільних справ:
                                                                                 
                                    судді-доповідача     Болотова Є.В.,
                                                     суддів:     Кулікової С.В., Музичко С.Г.,                                                                  
                                         при секретарі      Даньшиній І.Ю.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до державного підприємства «Вищедубечанське лісове господарство» про поновлення на роботі,
за апеляційною скаргою представника державного підприємства «Вищедубечанське лісове господарство» на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 вересня 2023 року, ухваленого під головуванням судді Петришин Н.М.,- 
встановив:
 
У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом.
З урахуванням уточнень позивач просив поновити його на роботі в ДП «Вищедубечанське лісове господарство» на посаді старшого майстра лісу Довгобродівського лісництва.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31 березня 2022 року ОСОБА_1 звільнено з посади старшого майстра лісу Довгобродівського лісництва у зв`язку із досягненням пенсійного віку.
Позивач вважає звільнення незаконним, а також таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства. 
Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 вересня 2023 року позовні вимоги задоволено.
ПоновленоОСОБА_1  на посаді старшого майстра Довгобродівського лісництва у Державному підприємстві «Вищедубечанське лісове господарство».
Стягнутоз державного підприємства «Вищедубечанське лісове господарство» на користь держави судовий збір у розмірі 1 073 грн 60 коп.
В апеляційній скарзі представник ДП «Вищедубечанське лісове господарство» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 заперечив щодо вимог апеляційної скарги.
У судовому засіданні представник ДП «Вищедубечанське лісове господарство»  вимоги апеляційної скарги підтримала.
ОСОБА_1 та його представник заперечили щодо доводів апеляційної скарги.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Задовольняючи позовні вимоги,  суд першої інстанції виходив із того, щозвільнення з ініціативи власника або уповноваженого ним органу у зв`язку з виходом працівника на пенсію не відповідає вимогам чинного законодавства. ОСОБА_1 самостійно не звертався із заявою про звільнення у зв`язку з виходом на пенсію.
Висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.
Встановлено, що ОСОБА_1 працював в ДП «Вищедубечанське лісове господарство» на посаді старшого майстра лісу Довгобродівського лісництва.
Наказом директора Державного підприємства «Вищедубечанське лісове господарство» від 30 березня 2022 року ОСОБА_1 звільнено з роботи з 31 березня 2022 року, у зв`язку з виходом на пенсію за віком.
28 серпня 2022 року ОСОБА_1 вручено трудову книжку. 
Про звільнення позивача повідомлено у вайбері.
Обґрунтовуючи позовну заяву, ОСОБА_1 вказав, що звільнення у зв`язку з виходом на пенсію може бути ініційовано виключно самим працівником. Позивач сам не звертався до підприємства із заявою про звільнення. Вказував, що копію наказу про звільнення отримав 02 лютого 2023 року.
Згідно з ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноваженим ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Відповідно до ст.36 КЗпП України передбачено, що підставою припинення трудового договору є, зокрема, розірвання трудового договору з ініціативи працівника, з ініціативи власника або уповноваженого ним органу або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу.
Згідно до п. 6 ч. 1 ст. 5-1 КЗпП України та ст. 43 Конституції України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.
Відповідно до ч.1 ст. 11 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні», громадяни похилого віку мають право на працю нарівні з іншими громадянами, яке додатково гарантується державними цільовими програмами, територіальними та місцевими програмами зайнятості населення. Забороняється відмова у прийнятті на роботу і звільнення працівника за ініціативою власника або уповноваженого ним органу з мотивів досягнення пенсійного віку.
Так, в матеріалах справи відсутні відомості на підтвердження звернення ОСОБА_2 до відповідача із заявою про звільнення у зв`язку із досягненням ним пенсійного віку.
Звільнення позивача відбулось із ініціативи ДП «Вищедубечанське лісове господарство», що суперечить положенням Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні».
Відтак, висновок суду першої інстанції щодо незаконності наказу № 13-к від 30 березня 2022 року в частинні звільнення ОСОБА_1 із займаної посади є обґрунтованим.
Разом з тим, в апеляційній скарзі представник ДП «Вищедубечанське лісове господарство» вказувала, що позивачем пропущено строк звернення до суду, передбачений ч. 1 ст. 233 КЗпП України.
Так, за ч. 1 ст. 233 КЗпП  Українипрацівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення -              в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення.
До позовної заяви долучено копію наказу про звільнення ОСОБА_2 , відповідно до якої позивач отримав копію вказаного наказу 02 лютого 2023 року.
До суду першої інстанції ОСОБА_2 звернувся 02 березня 2023 року, в межах встановленого місячного строку, передбаченого ч. 1 ст. 233 КЗпП України.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 отримав копію наказу про звільнення у месенджері «Viber», колегія суддів оцінює критично, оскільки доказів ознайомлення позивача із наказом суду не надано.
Відповідачем ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції не надано жодних доказів, які б підтверджували отримання позивачем копії наказу про звільнення раніше 02 лютого 2023 року.
Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального або неправильне застосування норм процесуального права.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 21 вересня 2023 року ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.
Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-  
 
   постановив:
 
Апеляційну скаргу представника державного підприємства «Вищедубечанське лісове господарство» залишити без задоволення.
Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від                       21 вересня 2023 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.
 
Повний текст складено 10 вересня 2024 року.

 
Суддя-доповідач                                                                                            Є.В. Болотов 

 

Судді:                                                                                                             С.В. Кулікова

 

                                                                                                                           С.Г. Музичко