ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6354/24 Справа № 201/16171/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Наумова О. С. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       30 липня 2024 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Гапонова А.В.
суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та матері, 
- за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,
на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2023 року, -
ВСТАНОВИВ:

       ІСТОРІЯ СПРАВИ 
29.12.2023 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та матері, в якому позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку, щомісячно до повноліття та просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі частини від всіх доходів щомісячно до досягнення дитиною трьох років.

       КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ
Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та матері задоволені частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП – НОМЕР_1 , аліменти на утримання його доньки – ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, стягуючи аліменти на користь матері дитини – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП – НОМЕР_2 , починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, а саме з 29 грудня 2023 року, і до досягнення дитиною повноліття.
В іншій частині позову відмовлено.
Допущено негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Вирішено питання про розподіл судових витрат. 

       КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
       09.05.2024 року від ОСОБА_1 надійшла апеляційна скарга, в якій ставиться вимога про скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалення в цієї частині нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що суд дійшов помилкового висновку, що відповідач перебував у шлюбі.
Попередній шлюб позивача по справі розірвано рішенням суду 04.06.2013 року (справа № 401/9375/12).
Шлюб відповідача розірвано рішенням суду від 21.08.2020 року (справа № 205/3461/20).
А від так, дружина має право на утримання до досягнення дитиною трьох років.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України не надходило. 

       ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
       Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
              Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України  апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що дана справа є малозначною,  розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

            Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч.4 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини. 
Щодо аліментів на дитину.

ІНФОРМАЦІЯ_5 народилась ОСОБА_3 , батьком якої є ОСОБА_2 , а матір`ю – ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 04.11.2023р., виданим Соборним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 882 (а.с.9). 
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягами з Реєстру територіальної громади № 2023/009105100 від 07.11.2023р. та № 2023/009285332 від 13.11.2023р. (а.с.5 - 6).
Отже, донька проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. 
Враховуючи вищезазначені обставини, а також обов`язок обох батьків утримувати дитину та те що відповідач працездатна особа (інших відомостей відповідачем суду надано не було), суд першої інстанції прийшов до висновку, що позов в частині стягнення аліментів на утримання дитини, підлягає частковому задоволенню та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання їх спільної дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 29.12.2023р. і до досягнення дитиною повноліття.

Щодо аліментів на матір дитини.

Відповідно до долученої до матеріалів справи копії паспорту громадянина України ОСОБА_2 , відповідач з 28.09.2013р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , 1989 року народження, актовий запис № 756 (а.с. 8).
Відповідно до долученої до матеріалів справи копії паспорту громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , позивачка з 23.12.2005р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , 1980 року народження (а.с. 4).
Доказів розірвання шлюбу сторонами матеріали справи не містять.
Отже, для призначення судом утримання матері, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років від батька дитини, суд має дослідити, чи проживає з позивачем дитина, матеріальне становище дружини, з якою проживає дитина, правового значення не має, а вирішальним є наявність у чоловіка - батька дитини можливості надавати матеріальну допомогу дружині.
Згідно зі ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. 
Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток на підтверджену адресу місця його реєстрації. 

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що в матеріалі справи не містять доказів та не має можливості встановити чи має відповідач змогу надавати матеріальну допомогу позивачці, що є обов`язковою умовою при вирішенні питання про призначення аліментів на утримання позивачки, як матері дитини, а тому в даній частині позовних вимог необхідне відмовити.

З такими висновками погоджується й колегія суддів апеляційного суду, з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст.84 СК України,  ДРУЖИНА, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Позивачка по справі ОСОБА_1 не є, та ніколи не була ДРУЖИНОЮ відповідача ОСОБА_2 

В Сімейному кодексі України не міститься норми, що право на отримання аліментів має мати дитини.

Таким чином, не має правових підстав для стягнення таких аліментів, а тому доводи апеляційної скарги, що сторони розірвали попередні шлюби не мають значення, оскільки вони не уклали шлюб між собою.

При таких обставинах, апеляційна скарга не підлягає задоволенню. 

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
       ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.
       Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.
       Таким чином, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд повно і всебічно перевіривши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову у відповідності з нормами матеріального права та з дотриманням норм процесуального права. 
       Згідно з ч.1 ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

        Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.
       Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

       Судді: