Справа № 303/6912/23

Закарпатський апеляційний суд
       
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.06.2024                 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/681/23 за апеляційною скаргою захисника-адвоката Кривки М. В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.09.2023. 
Цією постановою: 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 05 (п`ять) років.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 095398 від 17.07.2023 та постанови судді від 04.09.2023 вбачається, що ОСОБА_1 17.07.2023 о 19 год 45 хв в м. Мукачеві по вул. І. Зріні, керував транспортним засобом марки «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом, чим повторно протягом року вчинив порушення ч. 2 ст. 126 КУпАП, порушивши вимоги ст. 15 Закону Україги «Про Дорожній рух».
В апеляційній скарзі захисник-адвокат Кривка М. В., посилаючись на незаконність постанови від 04.09.2023, порушує питання про її скасування та закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає про те, що виходячи з диспозиції ч. 5 ст. 126 КУпАП адміністративна відповідальність наступає лише у випадку повторного вчинення правопорушень, передбачених ч. 2-4 статті 126 КУпАП. У протоколі вказано, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення о 10 год 45 хв, однак такий складений о 12 год 15 хв. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що до протоколу у якості доказу додано довідку про те, що згідно з облікових баз даних Національної автоматизованої інформаційної системи МВС України, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобом відповідної категорії НОМЕР_2 від 30.06.2016, не склав теоретичну та практичну частини іспиту після строку позбавлення права керування транспортними засобами, однак такий доказ не є належним та допустимим і станом на момент подання перших письмових пояснень від 17.08.2023 така довідка взагалі була відсутня у матеріалах справи. Окрім того вказані довідки взагалі не зареєстровані, на них відсутні реєстраційні номери, не підписані уповноваженими 
-2-

особами. Вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕАС № 7349406 від 17.07.2023 також не може бути доказом ознаки повторності вчинення  ОСОБА_1  адміністративного правопорушення. Окремо звертає увагу на те, що надана на запит суду від 21.08.2023, тобто витребувана судом, постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕАС № 7341441 від 15.07.2023 жодним чином не доводить ознаку повторності правопорушення. 
Будучи неодноразово належним чином повідомленими про час та місце  розгляду апеляційної скарги,  ОСОБА_1  та його захисник-адвокат Кривка М. В. на розгляд справи  щодо ОСОБА_1  не з`явилися. Останні судову кореспонденцію отримували, до суду в черговий раз не з`явилися, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип – верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Кривки М. В., що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст. 268, 271 КУпАП. 
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
       Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
       Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. За змістом вказаної норми закону, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Статтею 280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Суд, відповідно до приписів ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
-3-
Апеляційний суд вважає, що вищевказані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченим ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 цього адміністративного правопорушення.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 095398 від 17.07.2023, ОСОБА_1 17.07.2023 о 19 год 45 хв, в м. Мукачеві по вул. І. Зріні, керував транспортним засобом марки «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом, чим повторно протягом року вчинив порушення ч. 2 ст. 126 КУпАП, порушивши вимоги ст. 15 Закону України «Про Дорожній рух».
У матеріалах справи міститься довідка старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП у Закарпатській області ДПП – старшого лейтенанта поліції Норожнової Д., згідно з якою 15.07.2023 щодо ОСОБА_1 винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. 
Також у матеріалах справи міститься копія вищезгаданої постанови серії ЕАС № 7341441 від 15.07.2023 (а. с. 64). 
Тому в даному випадку повторність утворює факт притягнення ОСОБА_1 15.07.2023 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП. 
Крім того, в справі наявні відомості про те, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії серії НОМЕР_3 від 30.06.2016, не склав теоретичну та практичну частину іспиту після спливу строку позбавлення права керування транспортними засобами. 
Вищенаведені докази є належними, достовірними та достатніми, у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено будь-яких даних, які би давали підстави вважати, що працівник патрульної поліції ОСОБА_3 , який оформляв матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 був упереджений під час складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП та оформленні інших матеріалів справи.
У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які дані, які би свідчили про зацікавленість поліцейського у результатах розгляду справи, - у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги.
Не встановлено під час розгляду апеляційної скарги й будь-яких відомостей про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусової згоди підписати протокол про адміністративне правопорушення, – на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі.
Тому, апеляційний суд приходить до висновку проте, що поліцейський при виконанні свої посадових обов`язків діяв виключно у межах наданих йому повноважень.
Відповідно до пп. «а» п. 2.1 Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Зазначені вимоги перекликаються з положеннями ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» № 3353-XII вiд 30.06.1993.
Частина 5 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року.

-4-

На переконання апеляційного суду, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП доведена наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 095398 від 17.07.2023, складеним з дотриманням вимог, передбачених ст. 254-256 КУпАП і засвідченими підписами уповноваженої особи та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ; довідками старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП у Закарпатській області Норожнової Д., згідно яких ОСОБА_1 за постановою серії ЕАС № 7341441 від 15.07.2023 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії серії НОМЕР_3 від 30.06.2016, не склав теоретичну та практичну частину іспиту після спливу строку позбавлення права керування транспортними засобами; копією самої постанови серії ЕАС № 7341441; відеозаписом з місця події, з якого вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував, а навпаки підтвердив факт повторного керування транспортним засобом, не маючи посвідчення водія, оскільки таке в нього було вилучено і повторно він такого не отримував.
При цьому, в матеріалах справи відсутні відомості про скасування постанови серії ЕАС № 7341441 від 15.07.2023 і стороною захисту таких доказів не надано. 
Твердження захисника про те, що матеріали справи не містять доказів, які б підтвердили наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП, апеляційним судом оцінюються критично, оскільки такі спростовуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення.
Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги щодо необхідності закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, є необгрунтованими і такі відхиляються, оскільки підстав для визнання вказаних тверджень слушними, апеляційний суд не вбачає.
Доводи апеляційної скарги про те, що в протоколі вказано, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення о 10 год 45 хв, однак такий складений о 12 год 15 хв, апеляційний суд відхиляє як безпідставні і такі, що жодним чином не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а також не свідчать про невідповідність протоколу вимогам КУпАП. 
Доводи апеляційної скарги про те, що довідка про те, що згідно з облікових баз даних Національної автоматизованої інформаційної системи МВС України, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобом відповідної категорії НОМЕР_2 від 30.06.2016, не склав теоретичну та практичну частини іспиту після строку позбавлення права керування транспортними засобами, не є належним та допустимим доказом, і станом на момент подання перших письмових пояснень від 17.08.2023 така довідка взагалі була відсутня у матеріалах справи, - апеляційний суд відхиляє, оскільки такі не свідчать про неналежність та недопустимість цієї довідки як доказу у справі про адміністративне правопорушення в розумінні вимог ст. 251 КУпАП.
З цих підстав, апеляційний суд не бере до уваги і доводи апеляційної скарги про те, що довідки старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП у Закарпатській області Норожнової Д. взагалі не зареєстровані, на них відсутні реєстраційні номери, не підписані уповноваженими особами. 
Вказані довідки видані та підписані уповноваженою на те особою, а відповідно є офіційними документами, що в свою чергу дає можливість врахувати їх як докази під час провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Доводи апеляційної скарги про те, що постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕАС № 7349406 від 17.07.2023 не може бути доказом ознаки повторності вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, 

-5-

апеляційний суд не бере до уваги, оскільки факт повторності керування ОСОБА_1 транспортним засобом, не маючи посвідчення водія, що мало місце 17.07.2023, утворює постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення серії ЕАС № 7341441 від 15.07.2023, відомостей про скасування якої в матеріалах справи немає.
Тому, як безпідставні та необгрунтовані апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що надана на запит суду від 21.08.2023, тобто витребувана судом, постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕАС № 7341441 від 15.07.2023 жодним чином не доводить ознаку повторності правопорушення. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд бере до уваги те, що той факт, що вказана постанова витребувана судом, не спростовує факту її наявності, а відтак і не дає підстав для визнання цього доказу неналежним та недопустимим.
       Таким чином, винуватість ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП підтверджується сукупністю наявних у матеріалах справи та досліджених судом доказів, які є логічними, послідовними, належними та достатніми і узгоджуються між собою.
Апеляційний суд визнає доводи апеляційної скарги захисника-адвоката Кривки М. В. такими, що мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.
З урахуванням вищенаведеного, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, призначив адміністративне стягнення в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП. Так, адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 40800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу, застосоване відносно ОСОБА_1 є достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових правопорушень і таким, що відповідає характеру вчиненого правопорушення, меті адміністративного стягнення.
З огляду на вищенаведене, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без змін, а подана стороною захисту апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження та є безпідставними, - без задоволення.
Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань з цього приводу стороною захисту не заявлялось.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Кривки М. В. залишити без задоволення, а постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.09.2023, щодо ОСОБА_4 , - без змін.
Постанова апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя