П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  240/34750/23 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Попова О.Г. 
Суддя-доповідач -  Матохнюк Д.Б.   
01 липня 2024 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Матохнюка Д.Б. 
суддів:  Гонтарука В. М.  Білої Л.М. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11 березня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Житомирській області про стягнення середнього заробітку, 
В С Т А Н О В И В :
у грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Житомирській області (ГУНП у Житомирській області) в якому просив:
-визнати протиправною бездіяльність ГУНП в Житомирській області щодо невиплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 03.03.2023 по 11.12.2023;
- стягнуто з ГУНП в Житомирській області на користь позивача 454 520,20 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу з утриманням із цієї суми установлених законодавством податків та зборів.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 11 березня 2024 року позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Житомирській області щодо невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 03.03.2023 по 11.12.2023.
Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1  316 264 грн. 50 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу з утриманням із цієї суми установлених законодавством податків та зборів.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.
 В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на  його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.
Так, постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2023 у справі №240/8208/23 поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління поліції з превентивної діяльності Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області.
Однак, при ухваленні судового рішення про поновлення позивача на роботі суд не вирішив питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Також, відповідачем не проведено виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 03.03.2023 по 11.12.2023.
Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.
За результатом розгляду справи, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог частково.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Житомирській області щодо невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 03.03.2023 по 11.12.2023.
Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1  316 264 грн. 50 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу з утриманням із цієї суми установлених законодавством податків та зборів.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступні обставини.
Згідно з ст.  235 Кодексу законів про працю України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Так, порядок обчислення середньої заробітної плати затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" (Порядок №100).
Згідно абз. 4 п. 2 розділу ІІ Порядку №100 передбачено, що якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи
Відповідно до п. З розділу III Порядку №100, при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку.
При обчисленні середньої заробітної плати не враховуються: виплати за виконання окремих доручень (одноразового характеру), що не входять в обов`язки працівника (за винятком доплат за суміщення професій і посад, розширення зон обслуговування або виконання додаткових обсягів робіт та виконання обов`язків тимчасово відсутніх працівників, а також різниці в посадових окладах, що виплачується працівникам, які виконують обов`язки тимчасово відсутнього керівника підприємства або його структурного підрозділу і не є штатними заступниками), одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо) (п. 4 розділу ІІ Порядку №100).
Крім того, Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року №260, затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (Порядок №260).
Згідно п. 5 розділу ІІІ Порядку №260 за поліцейським, відстороненим від виконання службових обов`язків (посади) у зв`язку з проведенням щодо нього службового розслідування в порядку, визначеному Дисциплінарним статутом Національної поліції України, прийняттям відповідною місцевою радою резолюції недовіри, здійсненням щодо нього кримінального провадження, зберігаються всі види грошового забезпечення, які були йому встановлені до відсторонення, крім премії.
Пунктом 6 розділу ІІІ Порядку №260 передбачено, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.
Відповідно до пункту 9 розділу І вказаного Порядку №260 при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.
Таким чином, грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.
Водночас, п. 8 Порядку №100, визначено, що нарахування виплат, які обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
Оскільки відсутній чітко визначений порядок для підрахунку середнього грошового забезпечення для поліцейських, у випадку їх звільнення, колегія суддів зазначає, що можливо застосувати, як положення Порядку №100, так і норми Порядку №260.
Відтак, застосовуючи правила підрахунку середньої заробітної плати за Порядком №100, суд враховує вимоги Порядку №260 щодо особливостей обрахунку грошового забезпечення поліцейських з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.
Згідно абзацу 4 пункту 2 Розділу ІІ Порядку №100, якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.
Так, згідно довідки УФЗБО ГУНП в Житомирській області від 11.01.2024 за №57/29/01-2024, розмір середньоденного грошового забезпечення позивача за січень 2023 року становить 27 102,04 грн та за лютий 2023 року - 38 370,02 грн.
Враховуючи, що загальна кількість робочих днів за січень 2023 року та лютий 2023 року становила 59 робочих днів, то середньоденний розмір грошового забезпечення позивача складав 1109,70 гривень (65 472,06 грн/59 днів = 1109,70 грн/день). Період вимушеного прогулу позивача з 03.03.2023 (день наступний за днем звільнення) по 12.12.2023 (день ухвалення рішення про поновлення) складає 285 календарних днів.
Таким чином, грошове забезпечення позивача за час вимушеного прогулу з 03.03.2023 по 12.12.2023 складає 316264, 50 грн. (1109,70 грн/день х 285 календарних днів).
Колегія суддів вважає безпідставним посилання апелянта на довідку УФЗБО ГУНП в Житомирській області від 11.01.2024 за №55/29/01-2024 про розмір середньоденного грошового забезпечення позивача в розмірі 415,35 грн., оскільки у даній довідці вказано заробітну плату за 2 робочих та 2 фактично відпрацьованих робочих дні та становить 830,71 грн. Тобто, для розрахунку середньоденного грошового забезпечення позивача взято неповний місяць, а саме 2 робочих та 2 фактично відпрацьованих робочих дні, що суперечить вимогам Порядку №100 та Порядку №260. 
Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що середній заробіток за час вимушеного прогулу за період 03.03.2023 по 12.12.2023 має бути перерахований та виплачений позивачу у розмірі 316264, 50 грн.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги спростовуються  встановленими у справі обставинами.
Колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. 
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.
Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.  
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11 березня 2024 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий	 	 	Матохнюк Д.Б.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Гонтарук В. М.    Біла Л.М.