Головуючий у суді першої інстанції: Галига І.О.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И 
 
                                                                                            справа № 755/6981/24
провадження №33/824/3549/2024
 
18 липня 2024 рокусуддя судової палати з розгляду цивільних справ Київськогоапеляційного суду Шкоріна О.І.,
 
за участю захисника  особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвоката  Лукашенка Миколи Павловича, та іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди -  ОСОБА_1 ,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу відносно  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,  про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, 
 
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , поданою адвокатом Лукашенком Миколою Павловичем, на постанову Дніпровського районного суду м.Києва від 30 травня 2024 року, -
В С Т А Н О В И В:
 
Постановою судді Дніпровського районного суду м.Києва від 30 травня 2024 рокуОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., зі стягненням судового збору на користь держави.
Згідно із постановою судді, ОСОБА_2 , 06 квітня 2024 року об 11 год. 55 хв., в м. Києві по вул. Раїси Окіпної, керуючи транспортним засобом «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості для руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом «КІА» д.н.з. НОМЕР_2 , а також скоїв зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_3 . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.п. 12.1, 13.1 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, захисник ОСОБА_2 - адвокат Лукашенко М.П., подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови, просить її скасувати, провадження  у справі закрити за відсутністю складу  адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а матеріали справи направити до патрульної поліції для вірного вирішення по суті  та притягнення дійсного винуватця в ДТП до відповідальності.
В апеляційній скарзі зазначає про те, що  протокол за ст.124 КУпАП інспектором поліції було складено на водія ОСОБА_2 за начебто порушення п.12.1 та 13.1 ПДР на підставі неправдивих свідчень водія ОСОБА_1 , який в своїх письмових поясненнях  на місці пригоди приховав факт свого виїзду з двору на головну дорогу, чим суттєво викривив  обставини, при яких дійсно сталося зіткнення, що в результаті привело до помилкового рішення. Адже поліція дала оцінку діям водія, який був змушений реагувати на порушення правил дорожнього руху і не дала жодної оцінки діям водія, який створив аварійну ситуацію.
Судом під час розгляду справи було отримано пояснення від водія ОСОБА_2 та від водія ОСОБА_1 , де фактично останній підтвердив факт інших обставин, ніж ним викладено в письмовому поясненні на місці пригоди, а саме він визнав факт виїзду з прилеглої території безпосередньо перед зіткненням.
Внаслідок виїзду водія ОСОБА_1 з двору, ОСОБА_2 в аварійній ситуації не міг керуватися п.п. 12.1 та 13.1, оскільки мав керуватися п. 12.3, проте вказана обставина не була врахована під час складення протоколу про адміністративне правопорушення. ОСОБА_2 не міг уникнути зіткнення з об`єктивних причин, оскільки була занадто мала відстань для безпечної зупинки. 
Судом фактично було встановлені інші обставини та причини дорожньо-транспортної пригоди, ніж ті які встановлені в протоколі інспектором поліції.
Таким чином, постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, оскільки не відповідає матеріалам справи та фактичним обставинам дорожньо-транспортної пригоди.
В судовому засіданні  захисник ОСОБА_2 -адвокат Лукашенко М.П. підтримав подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити. 
В судовому засіданні  ОСОБА_1 заперечував проти апеляційної скарги, зазначив, що виїхав з прилеглої території, почав рух, а потім відчув удар в ліві двері, аварійну ситуацію на дорозі не створював.
Перевіривши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.
Приймаючи   судове рішення, суд першої інстанції  виходив із того, що факт вчинення  ОСОБА_2 інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних доказів, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, письмовими поясненнями наданими порушником щодо часу, місця, способу, найменувань транспортних засобів в частині обставин ДТП, які відповідають даним відображеним в схемі ДТП та протоколі про адміністративне правопорушення; письмовими поясненнями, інших учасників ДТП, які кореспондуються з даними, що містяться у схемі ДТП та поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Апеляційний суд  погоджується з такими висновками суду першої інстанції.
Пунктом 2.3б ПДР України встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Пунктом 12.1 ПДР України встановлено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Пунктом 13.1 ПДР України встановлено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Установлено, що  ОСОБА_2 , 06 квітня 2024 року об 11 год. 55 хв., в м. Києві по вул. Раїси Окіпної, керуючи транспортним засобом «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості для руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом «КІА» д.н.з. НОМЕР_2 , а також скоїв зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_3 . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Викладені в обґрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності таких висновків суду та не спростовують встановлені судом обставини ДТП, фактично зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи.
Доводи апеляційної скарги в тій частині, що ОСОБА_2   не мав технічної можливості уникнути зіткнення,  те, що діяв в умовах крайньої необхідності, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваної постанови, оскільки така позиція не узгоджується з дійсними обставинами дорожньо-транспортної пригоди.. 
В своїх поясненнях в день ДТП водій  ОСОБА_2 зазначив,що автомобіль «Кіа Ріо» повертав вліво, але покажчик повороту він побачив в останню мить. Перед цим автомобіль «Volkswagen» виїхав з двору у смугу, де він рухався і не надав переваги  йому в русі. Він намагаючись уникнути зіткнення, виїхав у ліву смугу, де зіткнувся з автомобілем «КІА», а далі  зіткнувся з автомобілем «Volkswagen».
В своїх поясненнях в день ДТП водій ОСОБА_1 зазначив наступне: «рухався зі сторони вул.Окіпної в сторону вул.Флоренція, у правій смузі, без зміни напрямку руху. Їхав зі швидкістю, яка не перевищує дозволену  (близько 50 км/год). Проїжджаючи перехрестя вулиці Окіпної  з вул.Флоренції  стався удар в ліві водійські дверцята та ліве крило від автомобіля «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1 ».
В своїх поясненнях в день ДТП водій ОСОБА_4 зазначив наступне: «стояв на повороті на вул. Флоренція для здійснення маневру повороту зі ввімкнутим покажчиком лівого повороту, приблизно об 11-55 відчув удар, з правої задньої сторони побачив перед собою автомобіль «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1 з під капота якою піднімався пар. Вийшовши виявив пошкодження свого автомобіля, а саме бампер та вивернуте заднє праве колесо».
Враховувавши пояснення всіх учасників дорожньо-транспортної пригоди,  схему ДТП, характери пошкоджень автомобілів, а саме: у автомобіля «КІА», який  стояв на перехресті, і в автомобіля пошкоджені права частина,  у автомобіля «Volkswagen» пошкоджена ліва частина, а у автомобіля «Шкода», під керуванням ОСОБА_2 ,  пошкоджена передня права і ліва частини автомобіля, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про  доведеність факту порушення ОСОБА_2 пунктів  12.1 , 13.1 ПДР.
Саме порушення ОСОБА_2 правил дорожнього руху стало причиною дорожньо-транспортної пригоди.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у  зв`язку  з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. 
При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст.ст.279, 280 КУпАП допущено не було, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, висновки суду першої інстанції про встановлення вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.
Адміністративне стягнення ОСОБА_2 призначене в межах санкції ст. 124 КУпАП, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП.  Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що постанова судді Дніпровського районного суду м.Києва від 30 травня 2024 року про визнання винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ст.124 КУпАП, є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу  захисника  ОСОБА_2 адвоката Лукашенка Миколи Павловича залишити без задоволення.
Постанову Дніпровського районного суду м.Києва від 30 травня 2024 року залишити без змін.
Постанова  є остаточною, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

 
Суддя:                                                                                       О.І. Шкоріна