П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/17498/23                               Головуючий суддя 1-ої інстанції - Маслоід Олена Степанівна                                                                         Суддя-доповідач -  Кузьмишин В.М.   
25 липня 2024 року                                                                                           м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Кузьмишина В.М. 
суддів:  Сапальової Т.В.  Сушка О.О. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Вінницької митниці на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гофрокомбінат "Торгтехніка" до Вінницької митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товару, 
В С Т А Н О В И В :
Описова частина.
          Короткий зміст позовних вимог.
          У листопаді 2023 року ТОВ "Гофрокомбінат "Торгтехніка" звернулось до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Вінницької митниці, в якому просило визнати протиправним та скасування рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 09.11.2023 №UA401000/2023/00113/2.
          Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
          Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 28.02.2024 позовні вимоги задоволено.
          Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
          Не погодившись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.
          Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.
          Відзив/заперечення на апеляційну скаргу.
          Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує щодо її задоволення та зауважує, що митна вартість товару визначена за основним методом - за ціною договору щодо товарів, які імпортуються згідно з інвойсом продавця. На підтвердження заявленої митної вартості позивач надав до відповідача необхідні документи. Водночас 09.11.2023 відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів № UA401000/2023/000113/2, згідно з яким митна вартість товару була визначена за резервним методом. Таким чином, позивач просить оскаржуване рішення суду залишити без змін.
          Рух справи у суді апеляційної інстанції.
          Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2024 року відкрито апеляційне провадження у вищевказаній справі та призначено її до судового розгляду в порядку письмового провадження.
          Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.
          Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 27.03.2023 між позивачем (покупець) та Компанією «Fortex International AB» (Гетсборг, Швеція) (продавець) укладено контракт №03/27-2023.
          Згідно з п. 1 контракту, продавець зобов`язується поставити та передати у власність покупця картон для плоских шарів та папір для гофрування, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах: FCA (завод на завантаженні) або DAP Вінниця (Україна), відповідно до "Інкотермс-2020".
          Пунктами 5.1., 5.2 контракту визначено, що валютою оплати є євро; оплата за товар, що поставляється по цьому контракту, відбувається шляхом банківського переказу грошових коштів на суму, вказану в інвойсі, на рахунок продавця, що вказаний в цьому контракті.
          Відповідно до специфікації № 9 від 26.10.2023 продавець продає покупцю на умовах постачання DAP Вінниця товар - картон для виготовлення плоских шарів гофрованого картону: Testliner 3 Subs 120 gsm, RW 2000 mm - 3 597.00 EUR; Testliner 3 Subs 120 gsm, RW 2400 mm - 8 151.00 EUR; Testliner 2 Subs 115 gsm, RW 2400 mm - 858.00 EUR; Medium  Subs 90 gsm, RW 2500 mm - 1848.00 EUR.  Загальна кількість - 43, 8 MT на суму 14 454.00 EUR.
           01.11.2023 компанія «Fortex International AB» виписала комерційний інвойс №135150 на суму 7 136, 58 EUR. У цьому інвойсі зазначено умови поставки: FCA Zarnesti; умови оплати: 10 днів з дати постачання.
          Надалі, з метою митного оформлення ввезеного в межах контракту №03/27-2023 товару, позивач 07.11.2023 подав митну декларацію 23UA4010200060215U6 та документи на підтвердження заявленої митної вартості товару, визначеної за основним методом: контракт № 03/27-2023 від 27.03.2023, специфікацію №9 від 26.10.2023 року до вказаного контракту, рахунок-фактуру (інвойс) №135150 від 01.11.2023, довідку про транспортні витрати №210 від 06.11.2023.
           07.11.2023 позивач отримав від митного органу повідомлення про те, що надані документи не підтверджують числові значення митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка підлягає сплаті (а саме в специфікації №9 від 26.10.2023 року до контракту № 03/27-2023 від 27.03.2023 зазначено, що продавець продає покупцю товар на умовах DAP Вінниця, в той час, як у рахунку-фактурі від 01.11.2023 року № 135150 визначено умови поставки FCA Zarnesti. При цьому, фактурна вартість на метричну тонну товару в обох документах однакова).
          Також 07.11.2023 митний орган надіслав позивачеві повідомлення з проханням надати  документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів, а саме: 1) якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 2) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 3) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 4) якщо здійснювалось страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
           09.11.2023 позивач надав відповідачеві пояснення, в яких, крім іншого, вказано, що при оформленні специфікації №9 від 01.11.2023 продавцем була допущена технічна помилка та правильними вважаються умови поставки FCA Zarnesti. Позивач також надав додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.
          За результатами опрацювання наданих позивачем документів відповідач 09.11.2023 року прийняв рішення про коригування митної вартості товарів № UA401000/2023/000113/2, яким збільшені суми митних платежів.
          Відповідач визначив митну вартість товару за резервним методом у зв`язку з неможливістю застосування основного та другорядних методів. Джерелом числового значення митної вартості товару відповідач визначив ЕМД від 08.11.2023 року №UA401020/2023/060667, за якою випущено у вільний обіг ідентичний товар Картон (тест-лайнер) в рулонах, двошаровий, коричневого кольору з обох сторін, без додаткової обробки, без друкованого зображення та малюнків, без водяних знаків, не крейдований, не просочений, не тиснений, неперфорований, не каландрований, негофрований, не фарбований, виготовлений із 100% макулатури, вміст волокон отриманих механічним способом: - Testliner 3, поверхнева щільність 135 грам/м2, ширина 1500мм - 11915 кг; - Testliner 3, поверхнева щільність 140 грам/м2, ширина 1600мм - 7053 кг; - Testliner 1, поверхнева щільність 135 грам/м2, ширина 1500мм - 1706 кг. Виробник: DS Smith Paper Limited. Країна виробництва: RO. Торговельна марка: DS SMITH.», а саме 0,488 Євро за кг.
          Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Мотивувальна частина.
          Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
          Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
          Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускає бездіяльність.
          Таким чином, суд з`ясовує, чи використане повноваження, надане суб`єкту владних повноважень, з належною метою; обґрунтовано, тобто вчинено через вмотивовані дії; безсторонньо, тобто без проявлення неупередженості до особи, стосовно якої вчиняється дія; добросовісно, тобто щиро, правдиво, чесно; розсудливо, тобто доцільно з точки зору законів логіки і загальноприйнятих моральних стандартів; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, тобто з рівним ставленням до осіб; пропорційно та адекватно; досягнення розумного балансу між публічними інтересами та інтересами конкретної особи.
          Відповідно до статті 49 Митного кодексу України (далі МК України), митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
          Згідно з частиною 1 статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
          За приписами частини 2 статті 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
          Як встановлено частиною 1 статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
          Згідно з частиною 1 статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
          Відповідно до частини 4 статті 54 МК України, митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: 1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування; 4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.
          Відповідно до частини 5 статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
          Згідно з частиною 6 статті 54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі неправильно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
          Відповідно до ч. 1 статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
          Відповідно до частини 1 статті 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
          Відповідно до частини 2 статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
          Відповідно до частини 2 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
          Відповідно до частини 3 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
          Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати бути тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено тощо.
          Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
          Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
          Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
          Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
          Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (стаття 53), заборонено.
          Наведені вище положення митного законодавства зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей.
          Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити такі складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
          Суд дійшов висновку, що викладені підстави відповідача для прийняття рішень про коригування митної вартості товарів не заслуговують уваги, з огляду на таке.
          У спірному рішенні відповідач вказав, що в специфікації №9 від 26.10.2023 зазначено, що товар поставляється на умовах DAP Вінниця, проте в рахунку-фактурі від 01.11.2023 року № 135150 зазначено, що поставка товару здійснюється на умовах FCA Zarnesti.
          Водночас 09.11.2023 позивач разом з поясненнями надав відповідачу лист компанії «Fortex International AB» від 08.11.2023, в якому вказано, що при оформленні специфікації № 9 продавцем була допущена технічна помилка та правильними вважаються умови поставки FCA Zarnesti.
          Суд звертає увагу, що в комерційному інвойсі від 01.11.2023 №135150 також зазначено умови поставки FCA Zarnesti.
          До того ж сам відповідач в оскаржуваному рішенні зазначив, що згідно з довідкою про транспортні витрати до митної вартості включені витрати саме з населеного пункту Zarnesti, що додатково вказує на технічну помилку, допущену постачальником товару в специфікації.
          Щодо посилання відповідача на те, що до митної вартості включено витрати на транспортування до митного кордону України з населеного пункту Zarnesti (Румунія), проте згідно з наданою CMR від 01.11.2023 товар був завантажений та транспортувався з населеного пункту Brasov (Румунія), суд зазначає наступне.
          ТОВ «Леонтранссервіс» на підставі договору №Л-18042023 від 18.04.2023 та відповідно до заявки №1.4 від 01.11.2023 до вказаного договору здійснило перевезення товару позивача з н. п. Zarnesti (Румунія) до м/п Порубне (вартість 27  963 грн) та з м/п Порубне до м. Вінниця (Україна) (вартість 26  000 грн).
          Відстань від н.п. Brasov (Румунія) до м/п Порубне є меншою, ніж відстань н. п. Zarnesti (Румунія) до м/п Порубне та відповідач жодним чином не довів, що вартість перевезення вантажу з н.п. Brasov (Румунія) різнитиметься із заявленою позивачем сумою витрат на транспортування.
          Стосовно зауваження відповідача, що в контракті №03/27-2023 вказано, що директор ТОВ "Гофрокомбінат "Торгтехніка" - Слюсар Олена Володимирівна , а згідно з обліковою карткою учасника ЗЕД, директор ТОВ "Гофрокомбінат "Торгтехніка" - Шевченко Олег Анатолійович , натомість Слюсар Олена Володимирівна - особа, уповноважена на роботу з митницею, суд вказує, що матеріали справи не містять докази того, що контракт №03/27-2023 укладено особою, яка не мала на це повноважень, а також доказів щодо визнання даного контракту недійсним у зв`язку наведеним. Відтак дане зауваження є формальним та не містить роз`яснення відповідача, чому без його усунення заявлена митна вартість не може бути визнана за основним методом і як саме цей недолік впливає на неможливість застосування основного методу визначення митної вартості товару.
          Враховуючи наведене в сукупності, відповідач не надав належних та допустимих доказів на спростування визначеної позивачем митної вартості товару, а саме по собі зазначення митним органом у спірному рішенні про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу її визначення.
          Судом встановлено, що разом із митною декларацією позивач подав документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення - основний, а також надані документи, які пояснюють виявлені відповідачем розбіжності у документах, зокрема, лист продавця від 08.11.2023 про допущення помилки в специфікації №9 від 26.10.2023.
          Додатково суд зазначає, що відповідачем також порушені норми МК України щодо порядку обрання методів визначення митної вартості товарів, що ввозились позивачем на митну територію України.
          МК України визначені певні методи визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту. Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до встановлених вимог.
          Верховний Суд у постанові від 13.07.2021 у справі №200/6521/20-а зазначив, що основним методом визначення митної вартості товарів є метод - за ціною договору.
          Обов`язок доведення митної ціни товару стосується саме позивача. При цьому, митний орган, у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.
          Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
          Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
          Як вже зазначалось, декларант подав усі документи, що виключали обґрунтовані сумніви відповідача в правильності зазначеної митної вартості товарів, висновки про що зроблено вище. Документи, які подані під час митного оформлення, містили конкретні числові значення щодо ціни, що підлягає сплаті за товар, який ввозився на територію України в режимі імпорту, відповідно митним органом неправомірно, без достатніх на це підстав, прийнято рішення про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості товару.
          При цьому, не наведення належного (об`єктивного) обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом за відсутності певних документів не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування відповідачем іншого, зокрема, резервного методу визначення митної вартості товару.
          Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постанові від 17.07.2019 року справа № 809/872/17.
          Суд також звертає увагу на те, що джерелом числового значення митної вартості товару відповідач визначив ЕМД від 08.11.2023 №UA401020/2023/060667, за якою випущено у вільний обіг ідентичний товар Картон (тест-лайнер) в рулонах, двошаровий, коричневого кольору з обох сторін, без додаткової обробки, без друкованого зображення та малюнків, без водяних знаків, не крейдований, не просочений, не тиснений, неперфорований, не каландрований, негофрований, не фарбований, виготовлений із 100% макулатури, вміст волокон отриманих механічним способом: - Testliner 3, поверхнева щільність 135 грам/м2, ширина 1500мм - 11915 кг; - Testliner 3, поверхнева щільність 140 грам/м2, ширина 1600мм - 7053 кг; - Testliner 1, поверхнева щільність 135 грам/м2, ширина 1500мм - 1706 кг. Виробник: DS Smith Paper Limited. Країна виробництва: RO. Торговельна марка: DS SMITH.», а саме 0,488 Євро за кг.
          Суд зауважує, що вказана декларація не може вважатися об`єктивним джерелом інформації в цілях коригування митної вартості товару, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку. До того ж вищезазначена декларація не розкриває умов поставки товару, що безпосередньо впливає на його митну вартість під час митного оформлення.
          Наведене також свідчить про порушення відповідачем норм МК України при митному оформленні товару, що декларувався позивачем.
          Таким чином, суд приходить висновку, що позивач разом із митною декларацією №23UA401020060215U6 надав достатні документи для митного оформлення товару, які містили повну інформацію для підтвердження достовірності задекларованої митної вартості товару.
          За наслідками розгляду справи, суд упевнився в тому, що зауваження митного органу по своїй суті мають формальний характер та окремо або у сукупності не свідчать про наявність підстав для коригування митної вартості товару.
          При цьому, суд додатково звертає увагу на те, що в адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення орган доходів і зборів повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення. Відповідно, рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару, висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.
          Висновок за результатами розгляду апеляційної скарги.
          З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.
          Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
          За змістом частини першої статті 316 КАС, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
          Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
          Водночас слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа належить до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Вінницької митниці залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України. 
          
Головуючий	 	 	Кузьмишин В.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Сапальова Т.В.    Сушко О.О.