ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

26 вересня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 280/3133/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Семененка Я.В. (доповідач),
суддів:  Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,     
розглянувши в письмовому провадженні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 травня 2024 року (суддя Калашник Ю.В.) у справі №280/3133/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мід Буд» до Головного управління ДПС у Запорізькій області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,- 

                                                     в с т а н о в и В :
       
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:
визнати протиправними та скасувати рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №10328278/44340540 від 09.01.2024, №10739065/44340540 від 19.03.2024;
зобов`язати відповідача-2 зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 23.11.2023 №19, від 30.12.2023 № 37 датою їх подання до реєстру.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що за результатами господарських операцій складено вищевказані податкові накладні та направлено їх для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Згідно отриманих квитанцій податкові накладні прийнято, але їх реєстрацію зупинено, та зазначено: "платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в ЄРПН, відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операції. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних". Позивачем направлено до контролюючого органу письмові пояснення та копії документів, які стосуються господарських операцій за наслідками яких складено податкові накладні, однак рішеннями комісії Головного управління ДПС у Запорізькій області відмовлено у реєстрації податкових накладних. Вказуючи на відсутність підстав для зупинення реєстрації податкових накладних, а також на те, що підприємством було надано до контролюючого органу первинні документи, що підтверджують інформацію, зазначену в податкових накладних, позивач просив суд визнати протиправним та скасувати рішення Комісії та зобов`язати ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначені податкові накладні. 
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 13 травня 2024 року адміністративний позов задоволено.
Рішення суду фактично мотивовано необґрунтованістю рішень про відмову у 
реєстрації податкових накладних в ЄРПН.
Крім цього, здійснюючи розподіл судових витрат у справі, судом стягнуто на користь позивача витрати на правничу допомогу 3000,0грн.
Не погодившись з рішенням суду, ГУ ДПС у Запорізькій області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. В обгрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що під час опрацювання поданих позивачем податкових накладних було встановлено підстави для зупинення їх реєстрації відповідно до приписів постанови КМУ від 11.12.2019 №1165. Оскільки, платником не було надано копії необхідних документів для підтвердження інформації, зазначеної в податкових накладних, то Комісією було прийнято рішення про відмову у реєстрації податкових накладних в ЄРПН. З цього приводу звертає увагу і на те, що з огляду на ненадання позивачем усіх необхідних документів, що підтверджують інформацію зазначену в податкових накладних, контролюючим органом на адресу платника було направлено повідомлення про надання додаткових документів. Також, відповідач висловлює свою незгоду і з рішенням суду першої інстанції, в частині стягнення витрат на правничу допомогу, вважаючи їх необгрунтованими та неспівмірними із складністю цієї справи.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін з огляду на його законність та обгрунтованість.
Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Встановлені судом першої інстанції обставини справи свідчать про те, що між ТОВ “МІД БУД” (Постачальник) та Приватним підприємством “ШТОРМ” (Покупець) укладений договір поставки №23.11/2 від 23.11.2023, за умовами якого у порядку та на умовах, передбачених цим Договором, згідно замовлення Покупця, Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупця товар, а Покупець прийняти та здійснити оплату на умовах цього договору Товару. Асортимент, кількість і ціна за одиницю товару вказуються в рахунках - фактурах, видаткових накладних і/або Специфікаціях, що є невід`ємними частинами цього Договору (а.с.11).
На підставі усного замовлення Покупця, сторонами 23.11.2023 погоджено Специфікацію № 1 до Договору, та погоджено до постачання товар на загальну суму 288   770,00 грн., в т.ч. ПДВ 48 128,33 грн. (а.с.12).
Окрім того, п.3.1. Договору, та п. 1.2. Специфікації № 1 до нього, погоджено порядок розрахунку, а саме: сплата попередньої оплати 50% від загальної вартості договору, остаточний розрахунок здійснюється по факту поставки.
ТОВ “МІД БУД” виставлено на адресу контрагента рахунок на оплату №СФ-000140 від 23.11.2023 на загальну суму 288 770,00 грн., в т.ч. ПДВ 48 128,33 грн. (а.с.13).
На виконання умов Договору, ПП “ШТОРМ” 23.11.2023, у відповідності до виставленого рахунку № СФ-000140, здійснено передплату у розмірі 173   262,00 грн., в т.ч. ПДВ 28 877,00 грн., що підтверджується випискою з обслуговуючого банку за 23.11.2023 та платіжною інструкцією № 2671 (а.с.14-15).
У відповідності до абз. “а” п.187.1. ст. 187, п. 201.1. 201.3 ст. 201 Податкового кодексу України, ТОВ “МІД БУД” виписано та направлено на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних податкову накладну №19 від 23.11.2023 на загальну суму 173   262,00   грн., в т.ч. ПДВ 28 877,00 грн. (а.с.16).
Згідно з отриманої квитанції від 18.12.2023 №   9344407501 податкову накладну прийнято, але реєстрація зупинена. Підставою зупинення реєстрації є: пункт 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, обсяг постачання товару/послуги 7306, перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операції. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в Єдиному державному реєстрі податкових накладних (а.с.17).
На виконання вимог відповідача, повідомленням від 27.12.2023 №   1 позивачем надані пояснення разом із документами про підтвердження реальності здійснення операції, по спірній податковій накладній №19 від 23.11.2023.
Повідомленням №10285199/44340540 від 29.12.2023 про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання комісією регіонального рівня, відповідачем 1 запропоновано позивачу надати калькуляцію на виготовлену продукцію, оборотно-сальдову відомість по рахункам 201,23,26,28,361,681 (а.с.20-21).
На виконання вимог відповідача, повідомленням від 04.01.2024 №   2 позивачем надані пояснення разом із копіями попередньої калькуляції на вироби № КА-0000004, КА-0000009, №КА-000010, №КА-0000011 від 30.11.2023. Також надано оборотно - сальдові відомості по рахункам 201, 23, 26, 28, 361. Щодо рахунку 681, то в письмових поясненнях вих. №03.01/4 від 03.01.2024 контролюючий орган повідомлено, що наказом про облікову політику ТОВ   “МІД БУД” визначено, що товариство не користується рахунком бухгалтерського обліку 681 по попереднім оплатам (а.с.22-23).
Рішенням комісії ГУ ДПС у Запорізькій області №10328278/44340540 від 09.01.2024, відмовлено у реєстрації податкової накладної №19 від 23.11.2023. Підставою відмови в реєстрації спірної податкової накладної у рішенні зазначено: “Ненадання / частковим наданням додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку”. У графі “Додаткова інформація” нічого не зазначено (а.с.24).
Також, 30.12.2023 відбулося відвантаження замовленого товару на адресу ПП   “ШТОРМ”, що підтверджується видатковою накладною №РН-00123 від 30.12.2023 та товарно - транспортною накладною № 30122023/1 від 30.12.2023 (а.с.35,36).
У відповідності до умов Договору №23.11/2 від 23.11.2023, ПП “ШТОРМ” 30.12.2023 здійснило остаточний розрахунок за отриманий товар у розмірі 115   508,00 грн., в т.ч. ПДВ 19 251,33 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 2773 (а.с.30-31).
У відповідності до абз. “а” та “б” п.187.1. ст. 187, п. 201.1. 201.3 ст. 201 Податкового кодексу України, ТОВ “МІД БУД”, на підставі отримання оплати та відвантаження товару, що підтверджується належно оформленими первинними документами, 30.12.2023 виписано та направлено на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних податкову накладну №37 від 30.12.2023 на загальну суму 115 508,00 грн., в т.ч. ПДВ 19 251,33 грн. (а.с.28).
Згідно з отриманої квитанції від 17.01.2024 №   9374559955 податкову накладну прийнято, але реєстрація зупинена. Підставою зупинення реєстрації є: пункт 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, обсяг постачання товару/послуги 7308, перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операції. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в Єдиному державному реєстрі податкових накладних (а.с.29).
На виконання вимог відповідача, повідомленням від 06.03.2024 №   1 позивачем надані пояснення разом із документами про підтвердження реальності здійснення операції, по спірній податковій накладній №37 від 30.12.2023.
Повідомленням №10693463/44340540 від 11.03.2024 про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання комісією регіонального рівня, відповідачем 1 запропоновано позивачу надати картку рахунку 361, оборотно-сальдові відомість по рахункам 23,26, 281 (а.с.41-42).
На виконання вимог відповідача, повідомленням від 15.03.2024 №   1 позивачем надані пояснення разом із карткою рахунку 361, оборотно-сальдовими відомостями по рахункам 23,26, 281 (а.с.44).
Рішенням комісії ГУ ДПС у Запорізькій області №10739065/44340540 від 19.03.2024, відмовлено у реєстрації податкової накладної №37 від 30.12.2023. Підставою відмови в реєстрації спірної податкової накладної у рішенні зазначено: “Ненадання / частковим наданням додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку”. У графі “Додаткова інформація” нічого не зазначено (а.с.45).
Не погодившись з рішеннями про відмову у реєстрації податкових накладних, позивач звернувся з позовом до суду.
За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.
Відповідно до приписів пункту 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в    порядку    та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1165.
Підпунктом 2 пункту 3 Порядку встановлено, що Податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, складеної на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості хоча б одного з товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку, за винятком розрахунку коригування, визначеного підпунктом 7 цього пункту), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності таким ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування (далі - ознаки безумовної реєстрації): обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування (крім розрахунків коригування, поданих для реєстрації в іншому місяці, ніж місяць, в якому вони складені), зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої для реєстрації в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень за умови, що обсяг постачання товарів/послуг, зазначений у них у поточному місяці за операціями з одним отримувачем - платником податку, не перевищує 50 тис. гривень, сума податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), сплачена у попередньому місяці, становить більше 20 тис. гривень, та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податку.
Приписами пунктів 5 та 7 Порядку передбачено, що податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій.
У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу  податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Отже, як правильно зазначив суд першої інстанції, обов`язковою умовою зупинення реєстрації податкової накладної є встановлення критерію ризикованості здійснення операцій.
У свою чергу, постановою КМУ від 11 грудня 2019 року №1165 Критерії ризиковості здійснення операцій (далі – Критерії).
Відповідно до пункту 1 Критеріїв (в редакції, на час виникнення спірних відносин) одним з критеріїв ризиковості здійснення операцій є: Обсяг постачання товару/послуги згідно з кодом УКТЗЕД/Державного класифікатора продукції та послуг/умовним кодом такого товару, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі за відсутності такого товару/послуги згідно з кодом УКТЗЕД/Державного класифікатора продукції та послуг/умовного коду товару у врахованій таблиці даних платника податку.
Як зазначено вище, підставою для зупинення реєстрації податкової накладної контролюючим органом визначено п.1 Критеріїв ризиковості операцій. 
Однак, у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних відповідачем не зазначено конкретного критерію ризиковості здійснення операцій, про які йдеться в п.1 Критеріїв, із розрахованим показником за відповідним критерієм.
У свою чергу, з огляду на зупинення реєстрації податкових накладних позивачем на адресу контролюючого органу направлялося повідомлення, із наданням пояснень та копій первинних документів по господарськім операціям, і вказані повідомлення були отримані відповідачем. 
На час прийняття рішень про відмову у реєстрації податкових накладних діяв Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений наказом Міністерства фінансів України 12 грудня 2019 року №520 (зареєстрований в Мінюсті України 13.12.2019р. за №1245/34216).
Відповідно до п.2, 3, 4-7 Порядку №520 ( в редакції на час прийняття спірного рішення) прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).
Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у терміни, визначені пунктом 9 цього Порядку, та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 глави 1 розділу II Кодексу.
У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.
Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:
договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;
розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.
Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).
Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 06 червня 2017 року № 557, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03 серпня 2017 року за № 959/30827 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 01 червня 2020 року № 261).
Відповідно до п.10 Порядку №520 (в тій же редакції) письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.
За результатами розгляду поданих письмових пояснень та копій документів комісіярегіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку:
або приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 глави 1 розділу II Кодексу, за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку;
або направляє повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та / або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (далі - Повідомлення), за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку з пропозицією щодо надання платником податку додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/ розрахунку коригування;
або приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у разі надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства, та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 глави 1 розділу II Кодексу, за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Платник податку має право подати до контролюючого органу додаткові пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, протягом 5 робочих днів з дня, наступного за днем отримання Повідомлення.
Згідно із п.10 Порядку №520 Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:
ненадання / часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення;
та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Форма рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначена Порядком №520 (додаток до вказаного Порядку).
Форма такого рішення передбачає, що в разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано повинні бути конкретно вказані.
Однак, в порушення наведених вимог законодавства, оскаржувані рішення містять лише загальне твердження: «ненаданням / частковим наданням додаткових письмових пояснень та  копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у  податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в  Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про  необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про  реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в  Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку».
Проте у вказаних рішеннях не зазначено яких саме документів не було надано та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних, з огляду на подання позивачем контролюючому органу пояснень та документів, що стосувалися господарських операцій за наслідками яких складено податкові накладні.
З приводу таких мотивів прийняття оскаржуваних рішень, слід зазначити те, що саме лише зазначення про відсутність документів не є достатньою підставою для відмови в реєстрації податкової накладної, оскільки контролюючим органом повинно бути зазначено об`єктивні обставини, які перешкоджають реєстрації податкової накладної з урахуванням відсутності таких документів, при цьому, обов`язково повинна бути надана оцінка тим документам, що фактично подано платником податку.
У спірному випадку, контролюючий орган, приймаючи оскаржуване рішення, не лише не зазначив яких саме документів не було надано позивачем, а і не надав оцінки поданим позивачем поясненням та документам.
З цього приводу слід звернути увагу на те, що у зв`язку з зупиненням реєстрації податкових накладних позивачем на адресу контролюючого органу направлено пояснення та первинні документи, які доставлені на адресу контролюючого органу (перелік зазначено вище), але будь-яких аргументів щодо недостатності цих документів, контролюючим органом наведено не було.
В той же час, 29.12.2023 контролюючим органом сформовано та направлено позивачу повідомленням №10285199/44340540 про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання комісією регіонального рівня, відповідачем 1 запропоновано позивачу надати калькуляцію на виготовлену продукцію, оборотно-сальдову відомість по рахункам 201,23,26,28,361,681 (а.с.20-21).
На виконання вимог відповідача, повідомленням від 04.01.2024 №   2 позивачем надані пояснення разом із копіями попередньої калькуляції на вироби № КА-0000004, КА-0000009, №КА-000010, №КА-0000011 від 30.11.2023. Також надано оборотно - сальдові відомості по рахункам 201, 23, 26, 28, 361. Щодо рахунку 681, то в письмових поясненнях вих. №03.01/4 від 03.01.2024 контролюючий орган повідомлено, що наказом про облікову політику ТОВ   “МІД БУД” визначено, що товариство не користується рахунком бухгалтерського обліку 681 по попереднім оплатам (а.с.22-23).
Крім цього, 11.03.2024 контролюючим органом сформовано та направлено позивачу повідомленням №10693463/44340540 про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання комісією регіонального рівня, відповідачем 1 запропоновано позивачу надати картку рахунку 361, оборотно-сальдові відомість по рахункам 23,26, 281 (а.с.41-42).
На виконання вимог відповідача, повідомленням від 15.03.2024 №   1 позивачем надані пояснення разом із карткою рахунку 361, оборотно-сальдовими відомостями по рахункам 23,26, 281 (а.с.44).
Отже, позивачем було надано контролюючому органу запитувані документи, але і щодо достатності додаткового поданих документів для вирішення питання щодо реєстрації податкових накладних, будь-яких аргументів контролюючим органом наведено не було. При цьому, відповідачем недоліків щодо поданих позивачем документів не встановлено та не вказано у відповідних рішеннях.
Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції   про необґрунтованість оскаржуваних рішень про відмову у реєстрації податкових накладних в ЄРПН.
Також, з огляду на доводи апеляційної скарги, слід звернути увагу і на те, що фактично позиція контролюючого органу зводиться до того, що моніторингом поданих для реєстрації ПН не було встановленого реальності здійснення господарських операцій.
Не ставляючи під сумнів повноваження контролюючого органу щодо встановлення реальності здійснення господарських операцій, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити те, що такі повноваження повинні реалізовуватися контролюючим органом шляхом проведення документальних перевірок, а не під час моніторингу поданих на реєстрацію ПН/РК.
З огляду на викладене, враховуючи встановлені обставини справи, які свідчать про необґрунтованість підстав відмови в реєстрації податкових накладних в ЄРПН, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності  оскаржуваних рішень Комісії ГУ ДПС у Запорізькій області.
Дійшовши обґрунтованого висновку про неправомірність рішення про відмову у реєстрації податкових накладних, суд першої інстанції правильно виходив з того, що належним способом захисту порушеного права платника податку є зобов`язання відповідача зареєструвати в ЄРПН подані податкові накладні, оскільки це є дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений і такий спосіб захисту права не можливо визнати втручанням у дискреційні повноваження відповідача, оскільки ним такі повноваження були самостійно реалізовані шляхом прийняття оскаржуваних рішень, які були предметом судового контролю у межах цієї справи.
Щодо витрат на правничу допомогу.
Так, за наслідками розгляду справи судом першої інстанції вирішено питання щодо розподілу судових витрат та стягнуто з ГУ ДПС у Запорізькій області на користь позивача такі витрати у розмірі 3000,0грн.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, понесених позивачем у зв`язку з наданням останньому правничої допомоги адвокатом, з огляду на надані позивачем докази, суд першої інстанції виходив з того, що згідно з наданими документами вартість правничої допомоги становить 5500,0 грн., але враховуючи такі принци як співмірність та пропорційність, суд дійшов висновку про те, що на користь позивача слід стягнути витрати на правничу допомогу у загальному розмірі 3000,0грн. 
Частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС  України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому  статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно зі  статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
З аналізу положень  статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України  вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.
Матеріали справи свідчать про те, що позивачем у зв`язку із розглядом даної адміністративної справи понесено витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5500,00 грн.
Так, відповідно до наданих до матеріалів справи розрахунків, витрати на правничу допомогу складаються із: фіксований розмір за підготовку та подання до суду позовної заяви – 3000,00 грн., з розрахунку людино/година – опрацювання документів – 1000,00 грн., фіксований гонорар за підготовку відповіді на відзив та подання її до суду 1500,00 грн.
На підтвердження виконання робіт представником позивача надано: ордер на надання правничої допомоги серія АР № 1164386 від 21.02.2022; договір про надання правової (правничої) допомоги від 30.01.2024 б/н, акт приймання передачі наданих послуг від 01.05.2024 №3;  рахунок №01/05 від 01.05.2024, платіжна інструкція № 1466 від 01.05.2024 на суму 5500,00 грн. 
Отже, документально підтверджені витрати на правничу допомогу, як правильно зазначив суд першої інстанції, становлять 5500,0грн. В той же час, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що враховуючи складність справи, витрачений адвокатом час на надання правової допомоги, співмірним розміром витрат на правничу допомогу, який повинен бути стягнутий на користь позивача, становить 3000,0грн.
Суд апеляційної інстанції вважає безпідставними аргументи скаржника щодо не співмірності та нерозумності відшкодованих судом позивачу понесених витрат, з огляду на таке.
Так, принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій  статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 6,7  статті 134 КАС України).
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд першої інстанції дослідив зміст наданих позивачем документів, які містять опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, розмір визначеного гонорару. 
Вказуючи на не співмірність стягнутих витрат із складністю справи, відповідач не вказує про те, який гонорар адвоката є справедливим у контексті складності цієї справи, та який зазвичай застосовуються при визначенні винагороди адвоката. 
Відповідно до  статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»  гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
У спірному випадку Договором визначено порядок формування вартості послуг (гонорар адвоката).
Отже, умови щодо встановленого договором розміру гонорару адвоката відповідають приписам ст. 30 Закон України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» та п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України, та є визначеними.
Таким чином, суд першої інстанції, дослідивши умови укладеного договору про надання правової допомоги, оцінивши у контексті названих процесуальним законом критеріїв співмірності, зазначений позивачем розмір витрат на оплату послуг адвоката, дійшов правомірного висновку про наявність підстав для стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу, при цьому, зменшивши заявлену до відшкодування суму до 3000,0грн.
Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з дотримання норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для задоволення апеляційної скарги Головного управління ДПС у Запорізькій області не існує.
       На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.  316,  321,  322,  325 КАС України, суд,-
        ПОСТАНОВИВ:

       Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 травня 2024 року у справі №280/3133/24 - без змін.
     Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені  ст.ст.328, 329 КАС України.
       
           Повне судове рішення складено 26.09.2024
   
Головуючий - суддя                                                                      Я.В. Семененко 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк