П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/417/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Драновський Я.В. 
Суддя-доповідач -  Смілянець Е. С.   
07 серпня 2024 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Смілянця Е. С. 
суддів:  Драчук Т. О.  Полотнянка Ю.П. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 березня 2024 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна 2001" до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
в січні 2024 року позивач, ТОВ "Україна 2001", звернулось в суд з позовом до Державної податкової служби України, Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі із великими платниками податків, в якому просило:
- визнати протиправним та скасувати рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №9154281/35080933 від 10.07.2023 про відмову у реєстрації розрахунку коригування №6 від 01.12.2022 до податкової накладної №191 від 22.07.2022, складеного товариством з обмеженою відповідальністю «Україна 2001»;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування №6 від 01.12.2022 до податкової накладної №191 від 22.07.2022, складеного товариством з обмеженою відповідальністю «Україна 2001».
Хмельницький окружний адміністративний суд рішенням від 05.03.2024 позов задовольнив. Судове рішення мотивоване тим, що первинні документи, оформлені позивачем в рамках господарських відносин із контрагентом, копії яких надані разом із поясненнями для прийняття рішення щодо реєстрації податкової накладної, складені у відповідності до вимог законодавства та є первинними документами, які засвідчують факт реального виконання позивачем та його контрагентом господарських зобов`язань. Будь-яких доказів на підтвердження податкової інформації про здійснення позивачем ризикових операцій по взаємовідносинам з контрагентом не надано.
Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.
Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що надані позивачем документи не є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Реєстрація розрахунку коригування зупинена на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості.
Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст. 304 КАС України.
Згідно з положеннями ч. 3  ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства  України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між товариством з обмеженою відповідальністю «Україна 2001» (постачальник) та приватним агропромисловим підприємством «ПОДІЛЛЯ-АГРО» (покупець) укладено договір №Ц/2007/47 від 20.07.2022, згідно якого постачальник зобов`язався поставляти покупцю цукор вироблений з цукрових буряків відповідно до ДСТУ, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити даний товар.
Згідно з п.3.1. договору сторони домовилися, що ціна визначається на кожну партію товару окремо та вказується у рахунках та накладних до даного Договору. Сторони прийшли до згоди, що ціна товару, вказана у договорі (рахунках,
Згідно п.3.2. загальна сума даного договору не обмежується та визначається як сума усіх видаткових накладних до даного договору.
Розрахунок за товару проводиться покупцем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника у вигляді 100% попередньої оплати товару.
У разі отримання товару з відстроченням платежу, покупець зобов`язаний перерахувати грошові кошти на розрахунковий рахунок постачальника протягом трьох банківських днів з моменту отримання товару. У разі, якщо у специфікації до даного договору вказаний інший термін оплати, перевагу мають умови специфікації.
Сторони домовилися, що розрахунки по даному договору можливі шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.
Згідно з п.4.1. договору постачальник зобов`язаний передати, а покупець вивезти оплачену партію товару на протязі 15-ти днів з моменту здійснення 100% передоплати за партію товару у розрахунку 20-200 тон в робочий день на розсуд покупця (при умові вчасної поставки покупцем транспорту на загрузку та виконання покупцем п.3.6. даного договору). Умови цього договору викладені сторонами у відповідності до Міжнародних правил щодо тлумачення термінів «Інкотермс», які застосовуються із урахуванням особливостей цього договору.
Відповідно до специфікації №2 від 20.07.2022 до договору поставки сторонами було погоджено про постачання 66 тон цукру на загальну суму 1 762 200,00 гривень з урахуванням ПДВ.
На виконання умов договору 20.07.2022 постачальником було виставлено рахунок №177 на оплату товару у кількості 66 тон на загальну суму 1 762 200,00 грн з урахуванням ПДВ; 21.07.2022 покупцем було здійснено передоплату у розмірі 25 459,82 грн з урахуванням ПДВ; 21.07.2022 покупцем було здійснено передоплату у розмірі 1 169 000,00 грн з урахуванням ПДВ; 22.07.2022 покупцем було здійснено передоплату у розмірі 588 725,00 гривень з урахуванням ПДВ.
22.07.2022, 28.07.2022 та 29.07.2022 постачальником було здійснено відвантаження погодженої кількості товару (66 тон) згідно виставленого рахунку на оплату №177 від 20.07.2022, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Факт поставки та оплати товару підтверджується первинними документами.
Позивачем було сформовано та направлено засобами електронного зв`язку для реєстрації в ЄРПН податкову накладну №191 від 22.07.2022, яку зареєстровано в ЄРПН, залишок надмірно перерахованої попередньої оплати за товар, який покупцем не було отримано, складав 20 984,82 гривень.
01.12.2022 покупцю було повернуто частину попередньої оплати у розмірі 20 984,82 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією №46748 від 01.12.2022.
У зв`язку із поверненням покупцю частини попередньої оплати, постачальником було сформовано та направлено засобами електронного зв`язку для реєстрації в ЄРПН розрахунок коригування №6 від 01.12.2022 до податкової накладної №191 від 22.07.2022, реєстрацію якого зупинено.
Згідно з квитанцією реєстрація ПН/РК зупинена відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України, оскільки, платник податку відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН.
Позивачем було надано пояснення та копії документів, що підтверджують реальність господарської операції, комісією з питань зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН Центрального регіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків було прийнято рішення №9154281/35080933 від 10.07.2023 про відмову в реєстрації РК №6 від 01.12.2022 до ПН №191 від 22.07.2022 в ЄРПН у зв`язку із наданням платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства.
Додаткова інформація: у наданих платіжних інструкціях від 21.07.2022 №229, №74 та №76 від 22.07.2022 не у повному обсязі зазначені обов`язкові реквізити, наявність яких передбачена п.37 Інструкції про безготівкові розрахунки у національній валюті користувачів платіжних послуг, затвердженої постановою Правління НБУ від 29.07.2022 №163, та п.51 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 04.07.2018 №75.
Вважаючи спірне рішення про відмову в реєстрації розрахунку коригування протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд зазначає наступне.
Так, спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються правовими нормами Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI; Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246; Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165, Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року № 520.
Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в реєстрі визначені в Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165 (далі - Порядок №1165).
Пунктом 3 Порядку №1165 зупинення реєстрації податкової накладної визначені ознаки податкових накладних/розрахунків коригування, яким вони повинні відповідати для безумовної їх реєстрації.
Згідно з вимогами пункту 4 Порядку №1165 у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/ розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.
Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2). Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3) (пункт 5 Порядку №1165).
Відповідно до пункту 6 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено та/або подано податкову накладну/розрахунок коригування для реєстрації в Реєстрі, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Отже, відповідність платника податку критерію ризиковості платника податку є підставою для зупинення реєстрації податкової накладної.
При цьому, повноваження комісії контролюючого органу, яка приймає рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, порядок прийняття рішення комісією тощо врегульовані саме пунктом 6 Порядку №1165 (далі в редакції від 11.12.2019, чинній на момент спірних правовідносин).
Зокрема, пунктом 6 Порядку №1165 (в редакції від 11.12.2019) визначав, що питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.
У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).
У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Додатком 1 до Порядку №1165 встановлено наступні Критерії ризиковості платника податку на додану вартість, зокрема, пункт 8. У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.
Відповідно до пункту 6 Порядку №1165 (в редакції від 11.12.2019) комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом сьомим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття (додаток 4).
Інформація та копії документів подаються платником податку до ДПС в електронній формі засобами електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України “Про електронні документи та електронний документообіг”, “Про електронні довірчі послуги” та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Мінфіном.
Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Комісія регіонального рівня постійно проводить моніторинг щодо відповідності/невідповідності платників податку критеріям ризиковості платника податку.
Зміст вищезазначених норм свідчить, що при здійсненні опрацювання податкових накладних, направлених для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, податковий орган проводить моніторинг відповідності/не відповідності критеріям ризиковості платника податку або здійсненої господарської операції.
Крім того, законодавцем установлена певна послідовність прийняття рішення про відповідність платника податку на додану вартість Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість. Так, рішенню Комісії щодо відповідності платника податку Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість має передувати складання та направлення таким платником податкової накладної/розрахунку коригування, за наслідками чого здійснюється моніторинг платника податку, податкової накладної/розрахунку коригування.
Як встановлено судом першої інстанції, підставою для зупинення реєстрації розрахунку коригування №6 від 01.12.2022 до податкової накладної №191 від 22.07.2022 слугувало те, що платник податку відповідає вимогам пункту 8 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.
Приймаючи спірне рішення відповідач як підставу для відмови в реєстрації РК зазначив про те, що у наданих платіжних інструкціях від 21.07.2022 №229, №74 та №76 від 22.07.2022 не у повному обсязі зазначені обов`язкові реквізити, наявність яких передбачена п.37 Інструкції про безготівкові розрахунки у національній валюті користувачів платіжних послуг, затвердженої постановою Правління НБУ від 29.07.2022 №163, та п.51 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 04.07.2018 №75.
Однак, з наявних матеріалів справи встановлено, що первинні документи, оформлені позивачем в рамках господарських відносин із контрагентом, копії яких надані разом із поясненнями для прийняття рішення щодо реєстрації податкової накладної, складені у відповідності до вимог законодавства та є первинними документами, які засвідчують факт реального виконання позивачем та його контрагентом господарських зобов`язань.
Будь-яких доказів на підтвердження податкової інформації про здійснення позивачем ризикових операцій по взаємовідносинам з контрагентом не надано.
Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу. Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного суду від 18.02.2020 по справі № 360/1776/19 та від 05.01.2021 по справі № 640/11321/20.
При цьому, у постановах 06.10.2022 у справі №816/2159/18, Верховний Суд наголошував на тому, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.
Дослідивши подані позивачем документи, суд першої інстанції вважав їх достатніми для прийняття рішення про реєстрацію розрахунку коригування від 01.12.2022 №6 до податкової накладної від 22.07.2022 №191 в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Водночас, факт зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування у ЄРПН не спростовує факту здійснення платником податків господарських операцій, що підтверджується первинними документами, на підставі яких складаються податкові накладні/розрахунки коригування.
Разом з тим, згідно з пунктом 19 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення).
Тобто, законодавством не передбачений інший належний спосіб захисту порушеного права у спірних правовідносинах, ніж зобов`язання ДПС України зареєструвати розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог в цій частині.
Покладення на відповідача такого обов`язку не є втручанням в його дискреційні повноваження, адже повноваження державних органів не можуть вважатися дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тому, суд критично оцінює аргументи апеляційної скарги відповідача у цій частині, оскільки вони ґрунтуються на помилковому розумінні правової природи дискреційних повноважень.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 березня 2024 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Смілянець Е. С.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Драчук Т. О.    Полотнянко Ю.П.