КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

____________________________________
Справа  № 357/12982/23
Апеляційне провадження
 № 22-ц/824/4280/2024                                                                                                                                                               
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
1 травня 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:             
                                   судді-доповідача                Рейнарт І.М. 
                                   суддів                                  Кирилюк Г.М., Ящук Т.І.
                                  при секретарі                      Ящуку Д.О.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Марценюк Лесі Анатоліївни на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 жовтня 2023 року (суддя Бондаренко О.В.) про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Білоцерківська» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротрейд-2000» про скасування державної реєстрації припинення права оренди земельних ділянок, визнання укладеними додаткових угод до договорів оренди землі та визнання відсутнім права оренди земельних ділянок,
встановив:
 
у жовтні 2023 року ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» звернулось до суду з позовом, у якому просило: скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію припинення права оренди ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» на земельні ділянки з кадастровими номерами 3220489500:01:023:0021 та 3220489500:01:023:0022; визнати укладеною додаткові угоди до договорів оренди землі № 113 та № 114 від 20 жовтня 2015 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» у наведеній редакції; визнати відсутнім у ТОВ «Агротрейд - 2000» права оренди земельних ділянок з кадастровими номерами 3220489500:01:023:0021 та 3220489500:01:023:0022; стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» понесені судові витрати.
            Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що 20 жовтня 2015 року між ним та ОСОБА_1 був укладений договір оренди землі № 114, відповідно до якого остання передала в оренду строком на 7 років земельну ділянку, площею 1,4541 га з кадастровим номером 3220489500:01:023:0021, та договір оренди землі № 113, відповідно до якого ОСОБА_1 передала в оренду на 7 років земельну ділянку, площею 1,5161 га з кадастровим номером 3220489500:01:023:0022.
            Позивач зазначав, що відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про оренду землі» строк дії вказаних договорів мав би закінчитися 20 жовтня 2022 року, однак їх було автоматично поновлено на один рік до 20 жовтня 2023 року на підставі підпункту 1 пункту 27 Розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України, крім цього 21 вересня 2022 року, товариство, користуючись наявним у нього переважним правом на укладення договорів оренди вказаних земельних ділянок, передбачених частинами 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» та пунктом 5 цих договорів, направив 
                                                             
ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку листи-повідомлення (клопотання) про поновлення договорів оренди землі ще на 7 років, однак відповіді не отримало.
            Позивач посилався на те, що ОСОБА_1 12 січня 2023 року, тобто ще до закінчення строку дії самих договорів оренди землі, передала вказані земельні ділянки в оренду іншому орендарю - ТОВ «Агротрейд - 2000», чим порушила право оренди товариства на ці земельні ділянки та наявне у нього переважне право на укладення договорів оренди землі на новий строк.
            Разом із позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами 3220489500:01:023:0021 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1697426032204) та 3220489500:01:024:0022 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1698702632204), заборони Міністерству юстиції України та його територіальним органам, усім суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям), усім державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, у тому числі нотаріусам, державним виконавцям, приватним виконавцям, вчиняти будь-які реєстраційні дії, приймати будь-які рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо земельних ділянок з кадастровими номерами 3220489500:01:023:0021 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1697426032204) та 3220489500:01:024:0022 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1698702632204), заборони ТОВ «Агротрейд - 2000» користуватися земельними ділянками з кадастровими номерами 3220489500:01:023:0021 та 3220489500:01:024:0022 та заборони ОСОБА_1 і ТОВ «Агротрейд - 2000» вчиняти будь-які дії, які перешкоджатимуть ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» користуватися земельними ділянками з кадастровими номерами 3220489500:01:023:0021 3220489500:01:024:0022.     
Подану заяву позивач обґрунтовував тим, що поведінка відповідачів свідчить про те, що до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі, ними можуть бути вчинені дії, спрямовані на подальше ускладнення поновлення порушеного права оренди ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» і унеможливлення виконання рішення суду у цій справі про задоволення позову шляхом проведення вищевказаних реєстраційних дій у ДРРПНМ, зокрема, відповідачами можуть бути розірвані наявні договори оренди землі, після чого буде укладено нові договори оренди землі чи договори емфітевзису щодо земельних ділянок з цим же орендарем або іншими пов`язаними з ним особами, або земельні ділянки можуть бути передані в суборенду третім особам тощо. У разі укладення нових правочинів щодо земельних ділянок у ДРРПНМ будуть проведені нові реєстраційні дії, які в силу норм ч. 5 ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є дійсними, допоки не будуть скасовані в судовому порядку. Це унеможливить виконання рішення суду у цій справі і, відповідно, поновлення порушеного права оренди позивача на ці ділянки, а також зумовить необхідність звернення ним до суду з новим позовом вже щодо нових правочинів та реєстраційних дій. 
Крім того, позивач зазначав, що з березня 2023 року ТОВ «Агротрейд-2000» систематично вчиняє дії, спрямовані на створення ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» перешкод у користуванні земельними ділянками та на їх отримання у фактичне користування. Тому, з метою збереження наявного становища до набрання законної сили рішенням суду, існує необхідність також у встановленні заборони для ТОВ «Агротейд-2000» користуватися земельними ділянками і заборони відповідачам вчиняти будь-які дії, які перешкоджатимуть позивачу користуватися цими ділянками, адже, якщо такі заходи забезпечення позову до останнього не будуть вжиті, може скластися ситуація, що на момент набрання законної сили судовим рішенням про задоволення позову ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» на земельних ділянках можуть бути наявні посіви 
                                                                
сільськогосподарських культур, здійснені ТОВ «Агротрейд-2000» у період розгляду судом цієї справи, що перешкоджатиме позивачу у використанні цих ділянок згідно з договорами оренди землі і, відповідно, поновленні його порушеного права оренди.
Ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 жовтня 2023 року заяву задоволено частково, накладено арешт на земельну ділянку, площею 1,4541 га з кадастровим номером 3220489500:01:023:0021 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1697426032204) та на земельну ділянку, площею 1,5161 га з кадастровим номером 3220489500:01:024:0022 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1698702632204), які належать ОСОБА_1 , заборонено Міністерству юстиції України та його територіальним органам, усім суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям), усім державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, у тому числі нотаріусам, державним виконавцям, приватним виконавцям, вчиняти будь-які реєстраційні дії, приймати будь-які рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо земельних ділянок з кадастровими номерами 3220489500:01:023:0021 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1697426032204) та 3220489500:01:024:0022 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1698702632204). У решті вимог заяви про забезпечення позову відмовлено.
У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Марценюк Л.А. просить ухвалу суду скасувати в частині накладення арешту на земельну ділянку, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
Представник відповідачки зазначає, що позивачем заявлено вимоги немайнового характеру, при цьому вимог майнового характеру, у тому числі щодо звернення стягнення на зазначену земельну ділянку, позовна заява не містить, а відтак відсутні обставини, які можуть свідчити про те, що у разі невжиття заходів забезпечення позову виникнуть перешкоди у виконанні рішення суду, а саме лише посилання на потенційну можливість ухилення від виконання судового рішення не є достатньою підставою для задоволення цієї заяви.
Представник відповідачки вважає, що доводи заяви про забезпечення позову ґрунтуються лише на припущеннях, що відповідачі можуть припинити договір оренди земельної ділянки, жодних доказів, які б доводили таке твердження позивачем не надано.
Також представник відповідачки зазначає, що позивач вже звертався із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказану земельну ділянку в рамках цивільної справи № 357/3300/23, позовну заяву у якій залишено без розгляду.
Крім цього представник відповідачки заявляє про неспівмірність та протиправність рішення про накладення арешту, оскільки відсутній зв`язок між таким заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, а також позивачем не вказано реальних обставин та не надано жодних доказів щодо ускладнення виконання рішення по суті без застосування арешту вказаної земельної ділянки.
Також представник відповідачки просить стягнути з позивача судовий збір, сплачений за подачу апеляційної скарги у розмірі 536,80грн, та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 15 000грн.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» - адвокат Тетеря С.І. просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін, посилаючись на те, що невжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на зазначену земельну ділянку, може істотно ускладнити поновлення порушених прав позивача, оскільки лише заборона на вчинення реєстраційних дій щодо вказаної земельної ділянки не унеможливить вчинення відповідачами дій, спрямованих на 
                                                                                  
розпорядження нею, та будь-яких подальших реєстраційних дій щодо неї в ДРРПНМ, які можуть унеможливити у разі задоволення позову ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» проведення відповідних реєстраційних дій, спрямованих на поновлення запису про його право оренди у ДРРПНМ.
Також представник позивача вказує, що вжиття заходів забезпечення позову ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» у справі № 357/3300/23 не виключає можливості їх вжиття в рамках даної цивільної справи, оскільки заходи забезпечення позову, накладені у справі № 357/3300/23 припинили свою дію.
Відповідачка ОСОБА_1 , її представник - адвокат Марценюк Л.А., ТОВ «Агротрейд-2000», будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду апеляційної скарги (с.с.211, 212), у судове засідання не з`явилися, клопотання про його перенесення не подали, тому відповідно до положень ст. 372 ЦПК України колегія суддів провела судовий розгляд у їх відсутність.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» - адвоката Кравець О.І., яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Задовольняючи заяву про забезпечення позову в частині накладення арешту на земельну ділянку та заборони вчинення реєстраційний дій відносно неї, суд першої інстанції виходив з того, що спірні земельні ділянки перебувають у зареєстрованому користуванні ТОВ «Агротрейд-2000» на підставі договорів оренди, а обрані заходи забезпечення позову є співмірнимм, відповідають меті забезпечення позову, яка полягає у збереженні існуючого становища до завершення розгляду справи.
Однак, повністю погодитися з висновками суду першої інстанції колегія суддів не може з таких підстав.
Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно з пунктами 1, 2, 10 частини першої, частини другої статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.
Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних 
                                                                           
інтересів інших осіб чи учасників процесу.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулась з такою заявою, позовним вимогам.
З наданих суду копій матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник спір стосовно земельних ділянок з кадастровими номерами 3220489500:01:023:0021 та 3220489500:01:024:0022, які належать на праві власності ОСОБА_1 .
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, або до набрання законної сили рішенням про відмову в позові.
Арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. 
Заборона на вчинення реєстрацій них дій обмежує можливості державного реєстратора проводити певні реєстраційні дії.
Враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона здійснення реєстраційних дій стосовно спірного нерухомого майна.
З урахуванням підстав та змісту позову, колегія суддів вважає, що забезпечення даного позову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій стосовно спірних земельних ділянок буде відповідати балансу інтересів сторін, є співмірними із заявленими позовними вимогами і є достатнім для забезпечення ефективного захисту прав позивача, а оскільки позивачем не заявлені вимоги про визнання права власності на спірні земельні ділянки, відсутні підстави для накладення арешту на земельні ділянки.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при постановлені ухвали про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки не були враховані обставини справи, допущено порушення норм процесуального права, тому ухвала в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову задоволенні заяви про накладення арешту на земельні ділянки.
З приводу відшкодування судових витрат, понесених ОСОБА_1 у зв`язку із даним апеляційним розглядом, колегія суддів зазначає про наступне.
Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141-142 ЦПК України. 
У частині першій статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається 
                                                                      
на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Частина 2 статті 141 ЦПК України передбачає, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.
Оскільки при розгляді даної апеляційної скарги спір між сторонами не вирішувався, колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги про розподіл судових витрат є передчасними і такий розподіл повинен здійснюватися за результатами розгляду справи.
Керуючись статтями 367,  374, 376, 381 - 383 ЦПК України, апеляційний суд
 
постановив:
 
апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Марценюк Лесі Анатоліївни задовольнити.
            Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 жовтня 2023 року в частині накладення арешту на земельну ділянку, площею 1,4541 га з кадастровим номером 3220489500:01:023:0021 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1697426032204) та на земельну ділянку, площею 1,5161 га з кадастровим номером 3220489500:01:024:0022 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1698702632204), які належать ОСОБА_1 , скасувати. 
Ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» у накладенні арешту на зазначені земельні ділянки відмовити.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 1 липня 2024 року.

Суддя-доповідач                                                    І.М. Рейнарт

Судді                                                                       Г.М. Кирилюк 

                                                                                 Т.І. Ящук