КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                                                            
Справа №369/8883/24	Головуючий у І інстанції: Омельченко М.М.	
Провадження №33/824/3816/2024	 	
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ
02серпня 2024 року суддя Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника Федорова Д.С. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24червня 2024 року,
ВСТАНОВИВ:
Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24червня 2024 рокуОСОБА_1визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, захисник Федоров Д.С. в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, щоз відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, який було долучено до матеріалів справи, вбачається, що лікар-нарколог не проводив лабораторних досліджень біологічних зразків ОСОБА_1 , а лише обмежився застосуванням газоаналізатора «Drager». Таким чином, як стверджує захисник, висновки щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складені з порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та є недійсними.
Крім цього,захисник стверджує, що працівниками поліції ОСОБА_1 не було ознайомлено із протоколом про адміністративне правопорушення, а також не було роз`яснено його права, а лише повідомлено про розгляд справи у Києво-Святошинському районному суді Київської області.
Також захисник звертає увагу на те, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а тому він не повинен був проходити огляд на стан сп`яніння
За результатами апеляційного перегляду просить постанову суду скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 та його  захисника Гармаша М.Ю. на  підтримку поданої апеляційної скарги, проаналізувавши викладені у ній доводи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 14травня 2024 року о 21 год. 19 хв.керував транспортним засобом «KiaRio» д.н.з. НОМЕР_1 . автодороги М-06 (в межах Бучанського району Київської області) в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення на підставі доказів, оцінених на предмет належності та допустимості, за результатами чого дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості  ОСОБА_1 у порушенні п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
В обґрунтування висновку про порушення ОСОБА_1 п.2.9 «а» ПРД суд послався на наявні в матеріалах справи докази, а саме на протокол про адміністративне правопорушення, висновок КНП «Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яким встановлено наявність у ОСОБА_1  алкоголю в кількості 1,99% проміле, дані відеореєстратора з нагрудної камери працівника поліції.
Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.
Зокрема, складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, підписаний ним без застережень, відповідає вимогам ст.256 КУпАП та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила. 
До протоколу долучено висновок №002474 КНП «Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія»,яким встановлено, що на час огляду, який проводився 14.05.202 року о 22.00 год., лікарем-наркологом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного (1,99% проміле) сп`яніння.У відповідній графі наявний підпис ОСОБА_1 про ознайомлення з результатами огляду.
Із наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у визначеному законом порядку у спеціалізованому закладі охорони здоров`я у лікаря-нарколога. Після проходження огляду ОСОБА_1 не заперечував проти результатів освідування, підписав висновок лікаря-нарколога та протокол про адміністративне правопорушення.
Доводи захисника ОСОБА_4 з приводу того, що лікар-нарколог не проводив лабораторних досліджень, а обмежився застосуванням газоаналізатора «Drager», що свідчить про порушення процедури огляду, суд вважає необґрунтованими з огляду на наступне.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 061950, 14 травня 2024 року, працівниками поліції о 21 год. 19 хв. було виявлено у водія ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, після чого останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу. Оскільки водій відмовився від огляду на місці, за його згодою він був доставлений до КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» для проведення огляду лікарем-наркологом. Огляд було проведено із застосуванням газоаналізатора «Drager». 
Згідно з п.7 розділу 3 Інструкції«Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»,затвердженої наказом МВС України,МОЗ України09.11.2015  №1452/735,проведення лабораторного дослідження в порядку, на який посилається  захисник Федоров Д.С., передбачено у випадку наявності у водія ознак наркотичного сп`яніння, а саме для визначення наркотичного засобу або психотропної речовини, а тому така процедура не могла  застосовуватись в даному випадку.
З приводу доводів захисника про те, що ОСОБА_1 не був ознайомлений із протоколом про адміністративне правопорушення та йому не було роз`яснено його правами, то таке твердження не відповідає дійсності, оскільки протокол про адміністративне правопорушення був підписаний  ОСОБА_1 . Даний протокол містить дані про те, що ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП.
Твердження захисника з приводу того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, суд розцінює як таку, яка не підтверджується матеріалами справи та спрямована на уникнення відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.До того ж дана позиція спростовується відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, де ОСОБА_1 жодним чином не заперечував факту керування ним транспортним засобом.
З урахуванням викладеного, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення суддею норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, як про це зазначається в апеляційній скарзі.
Оскільки рішення суду, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а подану апеляційну скаргу - без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -
ПОСТАНОВИВ:
Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 червня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                  І.А. Мосьондз