Справа № 991/5521/24
Провадження № 11-п/991/28/24

У Х В А Л А

29 липня 2024 року місто Київ
Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , 
секретар судового засідання ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про направлення кримінального провадження № 62023000000000760 від 07.09.2023 з Вищого антикорупційного суду до іншого суду,
за участю:
обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 ,
прокурора ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 звернувся до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду з клопотанням, за змістом вимог якого просить направити кримінальне провадження № 62023000000000760 від 07.09.2023 з Вищого антикорупційного суду до іншого суду.
Посилається на те, що досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні провадили до 15.01.2024 року слідчі Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань (далі - ГСУ ДБР), у період з 15.01. по 01.02.2024 - детективи Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ), а 12.03.2024 Генеральний прокурор вирішив спір про підслідність та визначив її знову за слідчими ГСУ ДБР. Обвинувальний акт скерував до суду прокурор Другого відділу Першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами ДБР Офісу Генерального прокурора. Крім того, це кримінальне провадження виділене з іншого провадження за номером 62019100000001170, відомості у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.08.2019. Захисник наполягає на тому, що кримінальне провадження № 62023000000000760 за жодними із критеріїв: «правової кваліфікації», «наявності умов» та «сторони обвинувачення» не підсудне Вищому антикорупційному суду.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні підтримав подане клопотання з зазначених у ньому підстав, просив задовольнити. Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав позицію свого захисника.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та просив залишити його без задоволення.
Інші учасники судового провадження не прибули в судове засідання, хоча про час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином. Свої позиції щодо клопотання суду не надали.
Відповідно до ч. 4 ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) неприбуття учасників судового провадження не перешкоджає розгляду клопотання. 
Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданого клопотання, вислухавши доводи та заперечення учасників судового провадження, перевіривши матеріали судової справи та доводи клопотання, колегія суддів дійшла таких висновків.
У кримінальному провадженні правосуддя здійснюється лише судом згідно з правилами, передбаченими КПК України (ч. 1 ст. 30 цього Кодексу).
Вищий антикорупційний суд здійснює кримінальні провадження щодо кримінальних правопорушень, що вчинені на території України й віднесені до його предметної підсудності (абз. 2 ч. 1 ст. 32 КПК України).
Водночас Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці ст. 45 КК України, ст. 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України (ч. 1 ст. 33-1 КПК України).
З матеріалів судової справи колегією суддів встановлено, що 25.06.2024 складено та затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 62023000000000760 від 07.09.2023 за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28 і ч. 3 ст. 369 Кримінального кодексу України (далі - КК України), ОСОБА_7 - ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28 і ч. 3 ст. 369 КК України та ОСОБА_11 - ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28 і ч. 3 ст. 369 КК України.
Інкримінований обвинуваченим злочин, передбачений ч. 3 ст. 369 КК України, є корупційним кримінальним правопорушенням відповідно до примітки ст. 45 цього Кодексу.
Отже, згідно з ч. 1 ст. 33-1 КПК України та п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України, це кримінальне провадження за ч. 3 ст. 369 КК України буде підсудне Вищому антикорупційному суду якщо цей злочин :
- або вчинений спеціальним суб`єктом (народним депутатом України, Прем`єр-міністром України, членом Кабінету Міністрів України, членом Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, державним службовцем, посада якого належить до категорії «А», суддею, прокурором органів прокуратури, зазначеними у п. 1-4, 5-11 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про прокуратуру» тощо;
- або розмір предмета неправомірної вигоди у 500 і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення;
- або кримінальне правопорушення вчинено щодо службової особи, визначеної у п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України.
Так, відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 обвинувачується у вчинені за попередньою змовою групою осіб закінченого замаху на надання неправомірної вигоди у розмірі 150 000 доларів США суддям Київського апеляційного суду, тобто службовим особам, які займають відповідальне становище, за вчинення останніми певних дій з використанням наданої їм влади. 
За офіційним курсом валют Національного банку України станом на 03.04.2023 (за версією сторони обвинувачення, цього дня обвинувачені завершили виконання усіх дій, які вони вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця), 1 долар США коштував 36,5686 грн, а отже гривневий еквівалент 150 000 доларів США складав 5 485 290 грн (150 000 х 36,5686).
Згідно з п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України судді включені до переліку службових осіб, а отже кримінальне провадження про надання їм неправомірної вигоди є підсудним Вищому антикорупційному суду. Це свідчить про наявність умови, передбаченої п. 3 ч. 5 ст. 216 КПК України.
Поряд із тим, колегія суддів встановила й наявність умови підсудності кримінального провадження Вищому антикорупційному суду за п. 2 ч. 5 ст. 216 КПК України, адже обвинуваченим інкримінують вчинення злочину, передбаченого ст. 369 КК України, предмет якого складає 5 485 290 грн (гривневий еквівалент 150 000 доларів США станом на день коли обвинувачені завершили виконання усіх дій, які вони вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, - 03.04.2023), що перевищує у понад 500 разів розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (500 х 2 684 = 1 342 000 грн).
Таким чином, наведені в клопотанні стороною захисту доводи щодо відсутності критеріїв «правова кваліфікація» та «наявність умов», а відповідно непідсудності кримінального провадження Вищому антикорупційному суду, спростовуються встановленими вище обставинами.
Крім того, сторона захисту у своєму клопотанні посилається на порушення правил підсудності при скеруванні до суду обвинувального акта з огляду на виділення кримінального провадження № 620230000000000760 від 07.09.2023 з кримінального провадження № 62019100000001170 від 20.08.2019 та не здійснення досудового розслідування детективами Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) та закінчення його прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі - САП). 
Колегія суддів вважає таке посилання безпідставним, з огляду на таке.
Пункт 20-2 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України запроваджений Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду» № 100-ІХ від 18.09.2019, який набрав чинності 22.09.2019. За цим Законом підсудність Вищого антикорупційного суду, як суду першої інстанції, була поширена на кримінальні провадження, відомості за якими про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР):
1) з дня набрання чинності зазначеним Законом, тобто з 22.09.2019;
2) до дня набрання чинності наведеним, якщо досудове розслідування здійснюється або здійснювалося НАБУ та закінчено прокурорами САП.
У матеріалах провадження, дійсно, наявна постанова про виділення матеріалів досудового розслідування від 07.09.2023, згідно з якою з кримінального провадження № 62019100000001170 від 20.08.2019 виділені матеріали за ч. 3 ст. 369 КК України в окреме провадження № 62023000000000760, у межах якого до Вищого антикорупційного суду надійшов обвинувальний акт та наразі вирішується питання підсудності.
Разом із тим, з цієї ж постанови убачається, що до ЄРДР внесені відомості щодо двох кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369 КК України, у кримінальних провадженнях № 62019100000001170 від 20.08.2019 та № 62023000000000296 від 03.04.2023. Ці провадження об`єднані в одне провадження № 62019100000001170.
І хоча у постанові про виділення матеріалів досудового розслідування від 07.09.2023 не наведений короткий виклад обставин, які свідчили про вчинення зазначених кримінальних правопорушень, колегія суддів виходячи зі змісту обвинувального акта, ідентифікувала, що первинні відомості про інкриміноване обвинуваченим кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР 03.04.2023 у кримінальному провадженні № 62023000000000296, тобто після 22.09.2019. Ця обставина, не дивлячись на подальші виділення/об`єднання цього провадження з іншими, виключає можливість застосування для визначення підсудності положень пп. 2 абз. 1 п. 20-2 КПК України. 
Таким чином, вищевикладене дозволяє колегії суддів дійти висновку, що Вищий антикорупційний суд є «судом встановленим законом» для розгляду по суті кримінального провадження № 62023000000000760. А тому клопотання сторони захисту задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 34, 369-372, 376, 424, 532 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                  ОСОБА_1 

Судді                                                 ОСОБА_2 

ОСОБА_3 

ОСОБА_4 

ОСОБА_5