ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5397/24 Справа № 212/779/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Колочко О. В. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста  О. І.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року                                                                м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді                Корчистої О.І.
суддів:                         Агєєва О.В., Бондар Я.М.,
за участю секретаря Юрченко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу № 212/779/24 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Суха балка» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю сина від професійного захворювання, 
за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Приватного акціонерного товариства «Суха балка»,
на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 березня 2024 року, 

встановив:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Суха балка» (далі по тексту ПрАТ «Суха балка») про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю сина від професійного захворювання.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона є матір`ю ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Вказала, що з 25 лютого 1981 року по 26 травня 2009 року її син перебував у трудових відносинах з ПрАТ «Суха Балка», та працював на шахті «Ювілейна». 
26 травня 2009 року син звільнився з підприємства у зв`язку з виходом на пенсію. Після звільнення з підприємства відповідача через деякий час стан здоров`я сина погіршився, у зв`язку з чим його направили до Українського НДІПМ де 10 березня 2009 року йому було встановлено остаточний діагноз: хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (пиловий бронхіт першої-другої ст., емфізема легень першої-другої ст.). ЛН другого ступеня. 
10 квітня 2009 року було складено Акт № 28, в якому зазначено, що причиною професійного захворювання ОСОБА_2 є робота на шахті «Ювілейна» ПрАТ «Суха Балка» де він працював більше 23 років в умовах перевищення рівня запиленості. 
03 червня 2009 року висновком МСЕК ОСОБА_2 було встановлено ІІІ групу інвалідності з втратою працездатності. 
Зазначила, що, незважаючи на тривале лікування, її син помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Втрата сина змінила повсякденне життя позивача. Емоційний стан позивача після смерті сина вкрай тяжкий. Внаслідок смерті сина втратився сенс її життя, постійний пригнічений стан позначився на якості її життя. Незважаючи на те, що з часу смерті сина пройшов певний час позивача не полишають відчуття скорботи та відчаю. 
Посилаючись на викладене, просила суд стягнути з відповідача на її користь у відшкодування моральної шкоди 600 000 гривень без урахування утримання податків, зборів та інших платежів.
Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 березня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволений частково. Стягнуто з ПрАТ «Суха Балка» на користь  ОСОБА_1  моральну шкоду в розмірі 200 000 гривень без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з ПрАТ «Суха Балка» на користь держави судовий збір в розмірі 2 000 гривень.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 березня 2024 року, її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача на її користь 600 000 гривень компенсації за спричинену моральну шкоду без утримання податку з доходу фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції не надав належної уваги перенесеним нею моральним стражданням. Незважаючи на те, що з моменту смерті сина пройшов певний час, вона все одно і по теперішній час переносить моральні страждання та переживання, по теперішній час наче чує його потужний кашель та хрипи. Вона усвідомлює, що моральні страждання та переживання вона буде переносити все життя, яке їй залишилося. Все перелічене спричиняє їй, як матері, великі страждання та переживання.
В апеляційній скарзі ПрАТ «Суха Балка», посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду, викладених у рішенні, обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні її позовних вимог.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що, син позивачки свідомо приймав запропоновані йому умови праці і усвідомлював можливість ушкодження його здоров`я та його наслідки, тоді, як підприємство не вчиняло будь-яких порушень закону про працю відносно позивача, які б знаходились в причинному зв`язку з настанням у сина позивача професійних захворювань, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.
Окрім того, відповідач не погоджується з визначеним судом розміром відшкодування моральної шкоди в сумі 200 000 гривень та вважає його таким, що не відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, а також критеріям ст.23 ЦК України.
Зазначає, що судом першої інстанції надано більшу перевагу доказам позивача, що призвело до помилкового висновку суду про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо покладення на підприємство обов`язку з відшкодування моральної шкоди, та як наслідок винесення незаконного судового рішення.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, апеляційна скарга ПрАТ «Суха балка» підлягає залишенню без задоволення за наступних підстав.
Згідно ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно ст. 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Таким вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає в повній мірі.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 02 червня 1973 року.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого 20 травня 2023 року.
ОСОБА_2 у період з 25 лютого 1981 року по 08 липня 1986 року, з 29 липня 1986 року по 03 жовтня 1989 року, та з 14 вересня 1995 року по 26 травня 2009 року перебував у трудових відносинах з ПрАТ «Суха Балка». Звільнений з підприємства 26 травня 2009 року, за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію за віком на підставі ст. 38 КЗпП України.
Відповідно Акту № 28 розслідування хронічного професійного захворювання від 10 квітня 2009 року, проведено розслідування хронічного професійного захворювання ОСОБА_2 : хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої ст. (пиловий бронхіт першої - другої ст., емфізема легень першої-другої ст.) ЛН другого ст. Також зазначено, що особами, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи є: адміністрація шах «Південна» РУ ХХ партз`їзду, «Ювілейна» РУ ім. ХХ партз`їзду та «Ювілейна» ВАТ «Суха Балка», порушення вимог ст. 13 Закону України «Про охорону праці», ст. 153 КЗпП України.
Згідно довідки МСЕК від 11 січня 2024 року серії АА №0000331, встановлений причинний зв`язок смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , з професійним захворюванням від 10 березня 2009 року.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову та покладаючи обов`язок з відшкодування моральної шкоди на ПрАТ «Суха Балка», суд першої інстанції виходив із того, що професійне захворювання, внаслідок якого помер син позивачки, заходиться у причинному зв`язку із настанням смерті, позивачу спричинено моральну шкоду, яка має бути відшкодована на підставі ст. 23, 1167, 1168 ЦК України, відповідачем по справі.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду щодо наявності правових підстав для стягнення моральної шкоди, однак не погоджується з визначеним судом розміром моральної шкоди, з огляду на наступне.
Так, відповідно ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення, серед інших питань, вирішує які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Оскільки, смерть сина позивачки знаходиться у причинному зв`язку із набутим на виробництві професійним захворюванням, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо застосування до спірних правовідносин сторін положень статей 23, 1167, 1168 ЦК України, зокрема, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю.
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку з між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
Згідно ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи виникає у зв`язку з настанням певних подій: каліцтво, ушкодження здоров`я або смерть фізичної особи.
Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 (справа про страхові виплати) визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст. 1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).
Суд першої інтонації дійшов вірного висновку, що відповідач ПрАТ «Суха Балка» є особою, що несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди матері померлого, оскільки у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 внаслідок професійного захворювання, мати померлого переносить моральні страждання, змінився ритм її життя, зі смертю сина вона перенесла та переносить психоемоційний стрес і усвідомлення безповоротності втрати завдає позивачу душевного болю. Позивач втратила близьку людину та залишилась без його турботи, смерть сина спричиняє їй хвилювання і по теперішній час, оскільки вона втратила сина, і син був для позивача дуже близькою людиною і опорою у житті.
Встановити ціну людського життя, повернути близьку людину неможливо. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає, і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.
Розмір моральної шкоди визначається судом з урахуванням роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачам моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.
Виходячи із наведених вище обставин, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачу заподіяно моральну шкоду і вона має право на її відшкодування.
Однак, на думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги позивача про те, що визначений судом розмір відшкодування моральної шкоди є заниженим, заслуговують на увагу, оскільки при вирішенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди, заподіяної позивачу у зв`язку із смертю сина, суд першої інстанції не в повній мірі врахував роз`яснення, наведені у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.
На переконання апеляційного суду у зв`язку зі смертю сина, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 від професійного захворювання, позивачу спричинено моральну шкоду, пов`язану із втратою рідної людини, яка залишилась без сина, тому душевні страждання позивача будуть тривати і надалі, що свідчить про їх безстроковість. Смерть сина призвела до того, що позивач зазнала сильного нервового потрясіння, адже вона втратила близьку для неї людину, яку дуже любила та який був для неї опорою у житті. У зв`язку зі смертю близької людини позивачка стала почувати себе самотньою та пригніченою, в її родині виникли матеріальні проблеми.
Враховуючи вищевикладене, та наявність доказів, що смерть сина позивачки знаходиться у причинному зв`язку з професійним захворюванням, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що, з урахуванням викладеного, враховуючи  ступінь фізичних та моральних страждань матері померлого, незворотність втрати, істотність вимушених змін у її житті, необхідно визначити розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 500 000 гривень.
З огляду на вказане, апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, рішення у справі підлягає зміні в частині визначення розміру моральної шкоди та збільшення цього розміру з 200 000 гривень до 500 000 гривень.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі ПрАТ «Суха Балка», не знайшли свого підтвердження та не спростовують висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для відшкодування позивачу спричиненої смертю сина моральної шкоди.
У зв`язку зі збільшенням розміру стягнутої судом першої інстанції моральної шкоди підлягає збільшенню стягнутий судом першої інстанції розмір судового збору з 2000 гривень до 5 000 гривень.
Оскільки рішення суду підлягає зміні, відповідно положень ч.13 ст.141 ЦПК України проводиться перерозподіл судових витрат.
Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору та її апеляційна скарга задоволена частково, витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 7 500 гривень (5000 х 150% = 7 500) покладаються на відповідача.
В іншій частині рішення залишити без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу   ОСОБА_1 задовольнити частково.
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» залишити без задоволення.
Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 березня 2024 року в частині визначеного розміру моральної шкоди, стягнутої з Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» на користь ОСОБА_1 , змінити, збільшивши його з 200 000 гривень до 500 000 гривень.
Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 березня 2024 року в частині визначення розміру судового збору  змінити, збільшивши розмір стягнутого з Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» на користь держави судового збору з 2 000 гривень до 5000 гривень.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» на користь держави за подачу позивачем апеляційної скарги 7 500 гривень судового збору.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повний текст постанови складено 11 вересня 2024 року.

Головуючий О.І. Корчиста