Справа № 461/3088/24                        Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький  В.В. 
Провадження № 33/811/945/24                Доповідач: Белена А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді – Белени А.В.,
з участю особи, яку притягнуто до адміністративної 
відповідальності, – ОСОБА_1 ,
захисника – адвоката Галича П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові справу про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ст. ст. 122-4, 124, ч.1 ст.130 КУпАП за апеляційною скаргою останнього на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 11 червня 2024 року,

встановив :

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 11 червня 2024 року,

ОСОБА_1 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124, ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1  судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок на користь держави.
Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 30.03.2024 близько 12 години 00 хвилин у м. Львові на пл. Святого Юра, 8, керуючи автомобілем Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 12.1 ПДР, не був уважним, не обрав безпечної швидкості, на повороті не впорався з керуванням та скоїв наїзд на перешкоду – дерево. Внаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження із матеріальними збитками.
Також, 30.03.2024 близько 12 години 00 хвилин у м. Львові на пл. Святого Юра, 8, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, в порушення вимог п. 2.10 а Правил дорожнього руху, залишив місце події.
Крім цього, 30.03.2024 близько 12 години 00 хвилин у м. Львові на пл. Святого Юра, 8, водій ОСОБА_1 , в порушення вимог п. 2.9А Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився за допомогою спеціального технічного пристрою Drager Alcotest 6810, результат тесту – 2,22 ‰.
На постанову судді Панчишин М.І., подав апеляційну скаргу в якій просить задоволити апеляційну скаргу, постанову – скасувати , а провадження в справі – закрити.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, законодавству, ґрунтуються на припущеннях.
Зазначає, що поліцейськими не дотримано вимог законодавства, що регламентують порядок проведення огляду на стан сп?яніння, що свідчать про недійсність огляду та про відсутність належних та допустимих доказів, які б поза розумнім сумнівом доводили вину ОСОБА_1 .
Щодо приладу Драгер, слід звернути увагу на те, що з роздруківки вбачається, що огляд мав місце об 14:24 год при температурі повітря +27 градусів за Цельсієм. Так вбачається очевидна невідповідність годині огляду, оскільки з відеозаписів clip 7 та clip 16, які записані двома різними відеореєстраторами вбачається однаковий час фіксації часу огляду. Так само вбачається невідповідність фіксації температурного показника, оскільки згідно даних сайту SINOPTIK в час проведення огляду температура повітря була +23 градуса за Цельсієм. Наведене дає підстави для обґрунтованого сумніву у справності приладу Драгер, який було використано при проведенні огляду ОСОБА_1 .
Апелянт звертає увагу, що суд в порушення закону, здійснив розгляд справи про адміністративні правопорушення за ст. ст. 122-4, 124, ч.1 ст. 130 КУпАП без прийняття процесуального рішення про об?єднання таких в одне провадження. Рішення про об?єднання даних справ в одне провадження було прийнято лише в кінцевому судовому рішенні.
Вказує, що протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 124, 122-4 КУпАП складені із значними порушеннями, вказані відомості є неконкретними та незрозумілими та вони не відповідають вимогам ст. 256 КУпАП.
Також звертає увагу суду на те, що адвокатом Галичем П.О. до суду було подано клопотання про повернення адміністративного протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №569288 від 30.03.2024 року, протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 569286 від 30.03.2024 року, протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 569287 в 30.03.2024 року разом з долученими матеріалами до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції для належного оформлення, усунення недоліків. Однак, суд так і не вирішив дане клопотання по суті і за результатом його розгляду відсутнє відповідне рішення суду, чим порушено право на захист ОСОБА_1 .
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника Галича П.О., перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу залишити без задоволення з таких підстав.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:
протоколом про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП від 30 березня 2024 року серії ААД № 569288;
протоколом про адміністративне правопорушення за ст. 122-4 КУпАП від 30 березня 2024 року серії ААД № 596287;
протоколом про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП від 30 березня 2024 року серії ААД № 596286 (а.с. 1);
схемою ДТП, яка сталася 30.03.2024 о 12:00 год. на пл.. св. Юра, 7 у м. Львові (а.с. 4);
рапортом інспектора поліції від 30.03.2024;
актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до якого ОСОБА_1 з результатами такого згоден, що засвідчив особистим підписом, результат позитивний – 2,22‰;
роздруківкою з приладу Drager Alcotest 6810, відповідно до якого результат тесту 2,22 ‰;
письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 30.03.2024, згідно з якими він, рухаючись вулицею м. Львова, Листопадового Чину, засліпило сонце в очі, у зв`язку з чим він не впорався з керуванням та наїхав на дерево. Покинув місце ДТП оскільки налякався та пішов в аптеку купити заспокійливе. Не заперечував, що керував у стані алкогольного сп`яніння. Пояснив, що у дружини піднявся тиск, а тому сів за кермо, щоб придбати для неї ліки. Вину визнає частково, щиросердечно кається;
відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 не висловлює жодних заперечень щодо обставин наведених у протоколі та не заперечує факту керування автомобілем. При спілкуванні з поліцейськими висловлює наступні фрази «..сам їхав» Більше того, ОСОБА_1 звертається до поліцейських з проханням «вирішити питання»; поясненнями інспектора поліції Ревича М.А., наданими ним у судовому засіданні, відповідно до яких під час патрулювання 30.03.2024 надійшло повідомлення про ДТП на пл. Святого Юра. По прибутті на місце, він побачив пошкоджений автомобіль Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_1 . Ні у салоні автомобіля, ні поруч нікого не було. За допомогою камер спостереження управління безпеки містом було встановлено особу водія, який залишив місце автопригоди. У подальшому, на місце ДТП прийшов ОСОБА_1 , який повідомив, що саме він був за кермом під час аварії. Оскільки у ОСОБА_1 були явні ознаки алкогольного сп`яніння йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. При цьому, ОСОБА_1 визнав факт перебування у стані алкогольного спяніння. Також інспектор зауважив, що ОСОБА_1 жодних зауважень щодо змісту схеми ДТП не висловлював;
поясненнями інспектора поліції Чупика Б.О., наданими ним у суді першої інстанції, який додатково повідомив, що ОСОБА_1 повідомив, що їхав з дня народження, де вживав алкогольні напої. Зауважив, що ОСОБА_1 роз`яснювались його права, при цьому ОСОБА_1 наполягав на швидкому складанні процесуальних документів. Також, інспектор зазначив, що ним спочатку було складено акт огляду ОСОБА_1 і лише після цього складалися протоколи. Вказав, що ОСОБА_1 жодних зауважень щодо змісту документів які він підписав не висловлював;
поясненнями ОСОБА_1 у суді першої інстанції, який повідомив суду, що 30.03.2024 близько 12 години 00 хвилин у м. Львові на пл. Святого Юра, 8, він керував автомобілем Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_1 , у автомобілі з ним не було нікого та саме він перебував за кермом, коли відбулось зіткнення автомобіля з деревом, яке стояло на узбіччі дороги. Крім того, він вказав, що одразу після ДТП він залишив місце пригоди .
Доводи апелянта про невідповідність висновків суду обставинам справи, неповноту судового розгляду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.
При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.
Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008, та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015.
Згідно з ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Працівниками поліції було дотримано вимоги закону під час проведення огляду та складання процесуальних документів.
Як вбачається з матеріалів провадження, у тому числі, з долученого до матеріалів провадження відеозапису, ОСОБА_1 добровільно погодився на проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та не заперечував результатів огляду. 
Апеляційний суд відкидає також доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не роз`яснювалось його прав, адже такі спростовуються як наданими у суді першої інстанції поясненнями інспекторів, так і самими матеріалами справи, зокрема протоколами про адміністративні правопорушення, у яких ОСОБА_1 засвідчив особистим підписом роз`яснення йому положень ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.
Більше того, у зазначеному вище акті огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 вказав, що з результатами огляду згоден та засвідчив це своїм власноручним підписом.
Твердження захисника про те, що температура, зазначена в результатах огляду водія на стан сп`яніння, не відповідала реальній, що ставить під сумнів справність приладу, апеляційний суд до уваги не бере.
Відбір проби повітря, що видихає особа, та результат тестування здійснюється приладом «Драгер» автоматично, у разі будь-яких порушень під час відбору пристрій зазначає про помилку. Як вбачається із відеозапису подій, будь-яких порушень інструкції допущено не було, газоаналізатор показав результати тестування без будь-яких помилок, які у подальшому були роздруковані поліцейськими.
При цьому суд вважає, що прилад «Драгер» не є приладом по вимірюванню температури повітря. Відповідно, поточна робоча температура для приладу може відрізнятись від зовнішніх погодних умов. Таким чином, температура навколишнього середовища не буде співпадати з показником температури приладу з наведених причин та жодним чином не впливатиме на результати тестування і це не свідчить про його непридатність. Згідно з Інструкцією з експлуатації газоаналізатора «Драгер 6810», визначено умови навколишнього середовища при експлуатації даного приладу: робоча температура: від - 5 до +50°С. При вимірюванні приладом «Drager 6810» він може показувати помилкове значення температури, якщо він зберігався у салоні автомобіля при іншій температурі та безпосередньо перед вимірюванням був перенесеним назовні. У той же час, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився при температурі +23оС, а температура у роздруківці приладу вказана +27оС, тобто в межах температури навколишнього середовища при експлуатації даного приладу. З вище наведеного слідує, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився справним газоаналізатором.
Апеляційний суд також звертає увагу, що усі доводи апеляційної скарги захисника були предметом розгляду у суді першої інстанції.
Так, захисник в апеляційній скарзі повторно ставить питання про неконкретність та незрозумілість, на думку сторони захисту, протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП; про недоведеність вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.
При цьому апеляційний суд звертає увагу, що суддя перевірив і проаналізував усі доводи, наведені стороною захисту та дав на кожен важливий аргумент сторони вичерпну відповідь у своєму рішенні.
Щодо зауваження апелянта про те, що ним до суду було подано клопотання про повернення протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №569288 від 30.03.2024, серії ААД №569286 від 30.03.2024, серії ААД №569287 від 30.03.2024, слід зазначити, що стороною захисту не наведено суду жодного належного доводу чи обставини які унеможливлюють проведення розгляду справи чи перешкоджають проведенню судового розгляду, у тому числі з можливістю оцінки протоколів на предмет допустимості.
Так, порушення порядку отримання доказів призводить до їх недопустимості. Разом з тим, не будь-яке формальне недотримання вимог процесуального закону при отриманні доказу автоматично тягне необхідність визнання доказу недопустимим. Надаючи оцінку оцінку доказу з точки зору його допустимості слід враховувати того, чи було допущене порушення процесуального закону істотним та яким чином воно перешкоджало забезпеченню та реалізації прав і свобод особи.
Таким чином, сторона, яка стверджує про процесуальні порушення, має не лише довести наявність таких порушень, а й обґрунтувати, що ці порушення позначилися або могли позначитися на результаті судового розгляду, у тому числі на допустимості доказів, використаних у судовому розгляді.
Не у всіх випадках порушення навіть фундаментальних прав і свобод особи під час провадження у справі про притягнення особи до адміністративної відповідальності має прямий вплив на дотримання гарантій справедливого судового розгляду, зокрема й на допустимість доказів. Навіть якщо докази отримані в той час, коли сталося порушення того чи іншого права, однак це порушення прямо не впливало на отримання доказу, а лише співпадало у часі, це не є достатньою підставою для висновку, що докази отримані внаслідок такого порушення.
Для вирішення питання чи може порушення певних основоположних прав і свобод особи стати підставою для визнання доказів недопустимими, необхідно взяти до уваги не лише сам факт такого порушення, але й встановити його вплив на процес і характер отримання доказів.
У даній справі не встановлено фактів, які можуть бути визнані істотним порушенням прав людини та свідчать про очевидну недопустимість доказів прийнятих судом до уваги на підтвердження винуватості особи у вчиненні відповідного правопорушення.
Наявні у справі протоколи про адміністративне правопорушення відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містять усі необхідні реквізити та є належними і допустимими доказами.
На думку апеляційного суду, викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.
Також апеляційний суд не вважає істотним порушенням процесуального закону відсутність окремого процесуального рішення про об`єднання справ в одне провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Нормами чинного КУпАП не передбачено об`єднання справ про адміністративні правопорушення в одне провадження.
З огляду на позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у Рішенні «Гурепка проти України» (Заява №61406/00, Страсбург 6 вересня 2005 року), суд враховує за аналогією приписи статті 217 КПК України, згідно з якими у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень.
Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що правопорушення вчинені однією і тією ж особою та справи про ці правопорушення надійшли в провадження одного судді, такі були одночасно розглянуті суддею та об`єднані в одне провадження з присвоєнням єдиного номера справи.
При цьому жодними нормами не передбачено винесення окремого процесуального рішення з цього питання. 
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік накладене відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП та з врахуванням положень ч. 2 ст. 36 КУпАП.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення. 
Постанову Галицького районного суду м. Львова від 11 червня 2024 рокув справі про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. ст. 122-4, 124, ч.1 ст.130 КУпАП – залишити без змін.
Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА