П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

12 серпня 2024 р.	м. Одеса	Справа № 400/14599/23	

 	Головуючий в 1 інстанції: Птичкіна В.В.                            Дата і місце ухвалення: 20.06.2024р., м. Миколаїв    	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого  -   Ступакової І.Г.
суддів             -    Бітова А.І.
-          Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 червня 2024 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
          
В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор», в якому просив суд:
-          визнати протиправними дії відповідача щодо несплати ОСОБА_1 всіх належних сум при звільненні, відповідно до статті 116 Кодексу законів про працю, а саме: додаткову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 24.02.2022р. до 17.10.2022р. в розмірі 30000,00 грн. на місяць; 
-          зобов`язати державну установу «Миколаївський слідчий ізолятор» здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 24.02.2022р. до 17.10.2022р. в сумі 30  000,00 грн., враховуючи раніше проведені виплати.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що у період з 15.07.2002р. по 14.09.2003р. він проходив службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби України на посаді начальника відділу інженерно-технічних засобів  охорони, зв`язку та інформатизації ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор». Однак, у період з 24.02.2022р. до 17.10.2022р. відповідачем на користь позивача виплачувалася додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», не в розмірі 30  000,00 грн. на місяць, а у значно меншому розмірі. У зв`язку із звільнення зі служби ОСОБА_1 11.09.2023р. звернувся до ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» із заявою про виплату йому заборгованої суми додаткової винагороди відповідно до Постанови №168, на що отримав відмову. А відтак, за твердженнями позивача, наявні підстави для захисту його порушених прав на отримання додаткової грошової винагороди в належному розмірі в судовому порядку. 
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.06.2024р. позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди за період з 24.02.2022р. до 17.10.2022р., передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», відповідно до пункту 8 Порядку виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28.03.2018р. №925/5.
Зобов`язано ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди за період з 24.02.2022р. до 17.10.2022р., передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», відповідно до пункту 8 Порядку виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28.03.2018р. №925/5, з урахуванням раніше виплачених сум.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням державна установа «Миколаївський слідчий ізолятор» подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 20.06.2024р. з ухваленням по справі нового судового рішення - про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .
В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не враховано, що словосполучення «додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно», яка була первинно передбачена у Постанові №168, не вказує на те, що така додаткова винагорода повинна виплачуватися не залежно від відпрацьованого часу, а лише вказує на те, що така допомога носить щомісячний характер, а не разовий. Така позиція повністю відповідає загальним умовам оплати праці. Чинним законодавством України передбачено, що виплата грошового забезпечення (заробітної плати), як основного так і додаткового, проводиться за фактично відпрацьований час і додаткова винагорода, передбачена Постановою №168, не є виключенням із загального правила. 
Апелянт вважає помилковим висновок суду першої інстанції про необхідність виплати ОСОБА_1  додаткової винагороди з розрахунку пропорційно відпрацьованого ним часу в порядку, встановленому п.8 Порядку №925/5, а саме: розмір виплати за кожний календарний місяць визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення, належного за повний місяць (30  000 грн.), на кількість календарних днів цього місяця. У листі Міністерства юстиції України від 20.05.2022р. №38144/16.3.2/32-22 зазначено, що розмір додаткової винагороди особам рядового і начальницького складу, які несуть службу в органах і установах, визначається пропорційно та виплачується за фактичний час несення служби, розрахований в годинах, в розрахунковому (у годинах) місячному періоді проходження служби (24 години на добу).
Також, апелянт посилається на те, що при невиплаті ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою №168, у вересні-жовтні 2022 року ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» діяла на підставі Постанови КМУ від 08.10.2022р. №1146. 
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
На підставі ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає правильність висновків суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача, тобто в частині задоволення позову ОСОБА_1 .
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у період з 15.07.2002р. по 14.09.2003р. підполковник внутрішньої служби ОСОБА_1 проходив службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби України на посаді начальника відділу інженерно-технічних засобів  охорони, зв`язку та інформатизації ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».
Наказом ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» від 13.09.2023р. №150/ОС-23 позивача звільнено зі служби з 14.09.2023р. на підставі п.7 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням). 
11.09.2023р. ОСОБА_1 звернувся до ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» із заявою щодо виплати йому додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, за період з 24.02.2022р. по 17.10.2022р. 
Листом від 03.10.2023р. відповідач повідомив позивача, що за період з 01.03.2022р. по 31.10.2022р. на його користь нараховано та виплачено додаткову винагороду відповідно до Постанови №168 у наступних розмірах:
- у березні за фактично відпрацьовані 264 години х вартість години складає 40,32 грн. (30 тис грн/31день/24год) = 10 644,48 грн.;
- у квітні за фактично відпрацьовані 270 години х вартість години складає 41,67 грн.  (30 тис грн/30день/24год) = 11 250,90 грн.;
- у травні за фактично відпрацьовані 240 години х вартість години складає 40,32 грн. (30 тис грн /31день/24год) = 9 676,80 грн.;
- у червні за фактично відпрацьовані 184 години х вартість години складає 41,67 грн. (30 тис грн/30день/24год) = 7 667,28 грн.;
- у липні за фактично відпрацьовані 264 години х вартість години складає 40,32 грн.  (30 тис грн/31день/24год) = 10 644,48 грн.;
- у серпні за фактично відпрацьовані 128 години х вартість години складає 40,32 грн. (30 тис грн/31день/24год) = 5 160,96 грн.;
- у вересні не виплачувалась на підставі постанови КМУ від 08.10.2022р. №1146 «Про внесення змін до пункту 1 постанови КМУ від 28.02.2022 №168»;
- у жовтні не виплачувалась на підставі постанови КМУ від 08.10.2022р. №1146 «Про внесення змін до пункту 1 постанови КМУ від 28.02.2022 №168».
Всього нараховано винагороди за період з 01.03.2022р. по 31.10.2022р. в сумі                55044,90 грн., виплачено 54219,23 грн. (за вирахуванням 1,5% військового збору).
Тобто, з вказаного листа слідує, що ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» нарахувала і виплатила ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою №168, за березень-серпень 2022 року пропорційно фактичному часу несення служби, розрахованому в годинах, в розрахунковому (у годинах) місячному періоді проходження служби (24 години на добу) на підставі табеля обліку робочого часу.
Вважаючи, що у ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» наявний обов`язок нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою  №168, за період з 24.02.2022р. до 17.10.2022р. в розмірі 30000,00 грн. на місяць, позивач звернувся з даним позовом до суду. 
Суд першої інстанції, задовольняючи частково позов ОСОБА_1 , виходив з того, що у період з 24.02.2022р. до 17.10.2022р. позивач мав право на отримання додаткової винагороди в розмірі 30 000 грн щомісячно. У випадку відпрацювання ним неповного місяця розрахунок відповідної додаткової винагороди здійснюється згідно з Порядком №925/5, тобто пропорційно до кількості відпрацьованих календарних днів у місяці. За висновками суду, проведення відповідачем виплати позивачу додаткової винагороди, встановленої Постановою №168, пропорційно фактичному часу несення служби, розрахованому в годинах, в розрахунковому (у годинах) місячному періоді проходження служби (24 години на добу) не узгоджується ані з Постановою №168 у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, ані з положеннями Порядку №925/5.
Надаючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до частин першої та другої статті 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» від 23.06.2005р. №2713-IV держава забезпечує соціальний захист персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших законів України. Умови грошового і матеріального забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплата праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються законодавством і мають забезпечувати належні матеріальні умови для комплектування Державної кримінально-виконавчої служби України висококваліфікованим персоналом, диференційовано враховувати характер і умови служби чи роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій та професійній діяльності і компенсувати персоналу фізичні та інтелектуальні затрати.
Частиною першою статті 24 Закону №2713-IV передбачено, що фінансування діяльності Державної кримінально-виконавчої служби України здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України та інших джерел, передбачених законом. Пільги, компенсації та гарантії, передбачені цим Законом, надаються за рахунок і в межах бюджетних асигнувань на утримання відповідних бюджетних установ.
Порядок виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України затверджено наказом Міністерства юстиції України від 28.03.2018р. №925/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.03.2018р. за №377/31829 (далі - Порядок № 925/5).
Пунктом 3 розділу І Порядку № 925/5 визначено, що грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Відповідно до пункту 8 Порядку №925/5 при виплаті грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення, належного за повний місяць, на кількість календарних днів цього місяця.
Таким чином, грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, а саме щомісячні його види, виплачуються пропорційно відпрацьованому часу.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022р. №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69/2022 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України 28.02.2022р. прийнято постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Пунктом 1 постанови КМУ №168 у первинній редакції установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
У подальшому до зазначеної Постанови неодноразово вносились зміни:
постановою КМУ №217 від 07.03.2022р. в абзаці першому пункту 1 Постанови №168 виключено слова «(крім військовослужбовців строкової служби)»;
постановою КМУ №350 від 22.03.2022р. (яка набрала чинності 24.03.2022р. та застосовується з 24.02.2022р.) доповнено абзац перший пункту 1 Постанови №168 після слів «та поліцейським» словами «, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка»;
постановою КМУ №400 від 01.04.2022р. внесено зміни до пункту 1 Постанови №168 щодо виплати додаткової винагороди, збільшеної до 100 000,00 гривень.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України №204-р від 06.03.2022р. «Про затвердження переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми «єПідтримка» затверджено перелік адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка» згідно з додатком.
Згідно вказаного Переліку програма «єПідтримка» поширюється на Миколаївську область. Відтак, з 24.02.2022р. на період дії воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах Миколаївської області, повинна була виплачуватись додаткова винагорода в розмірі 30 000 грн. щомісячно.
В подальшому постановою КМУ №754 від 01.07.2022р. (яка набрала чинності 08.07.2022р.) внесено такі зміни до пункту 1 Постанови №168, а саме: в абзаці першому слова «які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка» замінено словами «які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)»; після слова «щомісячно» доповнено словами «(крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць)».
Постановою Кабінету Міністрів України №1146 від 08 жовтня 2022 року «Про внесення змін до п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168» в абзаці першому: слова «а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), та (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць)»           виключено.
Відповідно п.2 Постанови №1146 ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 01 вересня 2022 року.
Відповідно ст.57 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов`язки громадян, мають бути доведені до відома населення у порядку, встановленому законом. Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов`язки громадян, не доведені до відома населення у порядку, встановленому законом, є нечинними.
Враховуючи, що Постанова №1146 оприлюднена у газеті «Урядовий кур`єр» 18 жовтня 2022 року та набрала чинності саме 18 жовтня 2022 року, а постанова Кабінету Міністрів України №754 оприлюднена в газеті «Урядовий кур`єр» 08 липня 2022 року, колегія суддів доходить висновку, що відповідно до вимог ст.ст. 57, 58 Конституції України, саме з цих дат 18 жовтня 2022 року та 08 липня 2022 року можуть бути застосовані обмеження щодо виплати додаткової винагороди особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, а не з 01 вересня 2022 року та 01 червня 2022 року, як визначено у п.2 відповідних постанов.
Таким чином, з 24 лютого 2022 року позивач набув право на отримання додаткової щомісячної винагороди у розмірі 30 000,00 грн., встановленої Постановою №168:
-                    у період з 24.02.2022р. по 07.07.2022р. - у зв`язку з несенням служби в установі, що розташована в межах адміністративно-територіальної одиниці, на території якої надавалася допомога в рамках Програми «єПідтримка» (Миколаївська область);
-                    у період з 08.07.2022р. по 17.10.2022р. - у зв`язку з несенням служби в             установі, що знаходиться в межах територіальної громади, яка розташована в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебуває в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).
Висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 25.07.2024р. по справі №400/1895/23.
Спірним у даній справі є питання щодо нарахування такої винагороди. Як вже зазначалося, додаткову винагороду за березень-серпень 2022 року нараховано і виплачено ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» на користь ОСОБА_1 за фактичний час несення служби, розрахований у годинах, з урахуванням роз`яснення, викладеного у листі Міністерства юстиції України №38144/16.3.2/32-22 від 20.05.2022р.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неправомірність таких дій відповідача, оскільки проведення відповідачем виплати позивачу додаткової винагороди, встановленої Постановою №168, пропорційно за фактичний час несення служби, розрахований у годинах, в розрахунковому (у годинах) місячному періоді проходження служби (24 години на добу) не узгоджується з ні з Постановою №168 у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, а ні з положеннями Порядку №925/5.
Посилання апелянта на лист Міністерства юстиції України №38144/16.3.2/32-22 від 20.05.2022р. колегія суддів відхиляє, оскільки лист не є нормою права та не може бути покладений в основу вирішення правовідносин між позивачем та відповідачем. Роз`яснення, надані у зазначеному листі, мають рекомендаційний характер. 
При нарахуванні зазначеної виплати додаткової винагороди відповідач зобов`язаний був застосовувати нормативно-правові акти, а не лист Міністерства юстиції                         України.
Таким чином, доводи апеляційної скарги ДУ «Миколаївський слідчий                       ізолятор»  висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для              задоволення скарги відповідача та скасування рішення від 20.06.2024р. колегія суддів не вбачає.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -                    
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор»  залишити без задоволення, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 червня 2024 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.
                                                           
                                                           Повний текст судового рішення виготовлений 12 серпня 2024 року.

Головуючий:                                                                                                           І.Г. Ступакова

Судді:                                                                                                                      А.І. Бітов

                                                                                                                                О.В. Лук`янчук