ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

26 червня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 280/10155/23	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача:  Шальєвої В.А.
суддів:                           Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29 лютого 2024 року (суддя Сацький Р.В., повне судове рішення складено 29 лютого 2024 року) в справі № 280/10155/23 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльності, яка виразилась у не нарахуванні та невиплаті за період з 01 січня 2016 року по 10 вересня 2018 року індексації грошового забезпечення відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, з визначенням місяців, в яких відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців, - січень 2008 року та березень 2018 року; зобов`язання нарахувати та виплатити за період з 01 січня 2016 року по 10 вересня 2018 року індексацію грошового забезпечення із застосуванням місяців для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базових місяців) - січень 2008 року та березень 2018 року відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078; зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати па суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення включно за весь час затримки виплати.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 29 лютого 2024 року позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, яка виразилась у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року індексації грошового забезпечення, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців, - січень 2008 року.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року індексацію грошового забезпечення із застосуванням місяців для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базових місяців) - січень 2008 року, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Звертає увагу, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 рішенням Командувача Національної гвардії, доведеного розпорядженням від 04 лютого 2016 року № Р5, в січні військовослужбовцям НГУ здійснено суттєве підвищення рівня доходів за рахунок збільшення розміру щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, зокрема, премії, в подальшому періодично підвищувався розмір премії, що потягло за собою зростання розміру грошового забезпечення.
Вважає, що місяць обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації застосований правильно.
Судом першої інстанції не надана оцінка тому факту, що НГУ створена у березні 2014 року, тому базовим місяцем для періоду до березня 2018 року є березень 2014 року
При цьому судом першої інстанції не встановлено, що подальша виплата повинна здійснюватися з урахуванням раніше виплачених сум.
Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з подання апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 в період з 01 січня 2016 року по 10 вересня 2018 року позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 за контрактом, що підтверджується копією витягу з наказу (по стройовій частині) № 192 від 10 вересня 2018 року.
Представник позивача адвокат Єрьоміна В. звернулась до відповідача із заявою, в якій просила нарахувати та виплатити позивач за період з 01 січня 2016 року по день звільнення індексацію грошового забезпечення з урахуванням відрахувань відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, з визначенням базових місяців січень 2008 року та березень 2018 року.
Листом про надання інформації на заяву про виплату індексації від 28 вересня 2023 року № 40/57/12-9413 від 24 жовтня 2023 року військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України відмовила у задоволенні поданої заяви. 
Відповідачем також листом на адвокатський запит № 40/57/12-9414 від 24 жовтня 2023 року повідомлено, що сума індексації за лютий 2018 року, обрахована з базовим місяцем - січень 2008 року, менша ніж сумарне збільшення грошового забезпечення за період з січня 2016 року по березень 2018 року, тому права на виплату індексації в березні не було. В період з 01 березня 2018 року по момент звільнення величина індексу споживчих цін не перевищував поріг 103%, тобто відповідно до положень п. 1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення позивач не набув право на індексацію грошового забезпечення. 
Разом з листом відповідачем наданий розрахунок визначення суми індексації, за яким за період з 01 січня 2016 року по 10 вересня 2018 року встановлений розмір індексації з базовим місяцем - січень 2008 року. За 2016 рік сума індексації становить 00,00 грн, за 2017 рік - 1 076,00 грн, за 2018 рік - 00,00 грн. Також за вказаний період сума виплаченої індексації прирівняна до 00,00 грн. 
Щодо зобов`язання відповідача здійснити нарахування індексації із встановленням для обчислення індексації місяця підвищення тарифної ставки (окладу) січень 2008 року, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294, яка набрала чинності з 01 січня 2008 року та якою підвищено посадові оклади військовослужбовцям, базовим місяцем для обчислення індексації грошового забезпечення позивача за спірний у цій справі період є січень 2008 року, тому дійшов висновку про необхідність застосування січня 2008 року як місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін, (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення позивача в період з 01 січня 2016 року по 01 березня 2018 року.
При наданні оцінки правомірності бездіяльності відповідача, яка полягає у не нарахуванні та невиплаті позивачу сум індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 10 вересня 2018 року з застосуванням базового місяця березень 2018 року, суд першої інстанції вважав, що права позивача щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 10 вересня 2018 року, виходячи з базового місяця березень 2018 року, не порушені, адже цей період позивач не набув права на індексацію, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Щодо вимог позивача про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати па суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення включно за весь час затримки виплати, суд першої інстанції зазначив, що індексація грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року не була нарахована позивачу, а тому підстави для присудження компенсації відповідно до положень Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» на час розгляду справи відсутні, тому ці позовні вимоги є передчасними, адже на момент вирішення спору не можливо встановити розмір нарахованих до виплати сум, термін затримки виплати індексації грошового забезпечення, тоді як такі вихідні дані є обов`язковими та необхідними для вирішення питання щодо виплати відповідної компенсації.
Рішення суду першої інстанції оскаржене відповідачем в частині задоволених позовних вимог.
Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд визнає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, який слугував підставою для задоволення частини позовних вимог.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у складі військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України з 01 січня 2016 року по 10 вересня 2018 року.
На звернення представника позивача з питання індексації грошового забезпечення листом від 24 жовтня 2023 року відповідачем відмовлено у задоволенні поданої заяви. 
Листом № 40/57/12-9414 від 24 жовтня 2023 року повідомлено, що сума індексації за лютий 2018 року, обрахованої з базовим місяцем - січень 2008 року, менша ніж сумарне збільшення грошового забезпечення за період з січня 2016 року по березень 2018 року, тому права на виплату індексації в березні не було. В період з 01 березня 2018 року по момент звільнення величина індексу споживчих цін не перевищував поріг 103%, тобто відповідно до положень п. 1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення позивач не набув право на індексацію грошового забезпечення. 
Разом з листом відповідачем наданий розрахунок визначення суми індексації, за яким за період з 01 січня 2016 року по 10 вересня 2018 року встановлений розмір індексації з базовим місяцем - січень 2008 року. За 2016 рік сума індексації становить 00,00 грн, за 2017 рік - 1 076,00 грн, за 2018 рік - 00,00 грн. Також за вказаний період сума виплаченої індексації прирівняна до 00,00 грн. 
Спірним під час апеляційного перегляду справи є питання застосування при нарахуванні індексації грошового забезпечення позивача за період з 01 грудня 2015 року по 01 березня 2018 року місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) – січня 2008 року.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Статтею 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» вид 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ (далі – Закон № 2011-ХІІ) визначено, що соціальний захист військовослужбовців діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з частинами другою та третьою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до Закону.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України (абзац 2 частини четвертої статті 9 Закону № 2011-ХІІ).
Відповідно до частини першої статті 2 Закону України від 03 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин, далі Закон - № 1282-ХІІ) індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).
Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Статтею 4 Закону № 1282-ХІІ встановлено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка (з 01 січня 2016 року - 103 відсотка).
Статтею 5 Закону № 1282-ХІІ передбачено, що підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.
Частиною другою статті 6 цього ж Закону визначено Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до статті 9 Закону № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів.
Індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що згідно зі статтею 19 цього Закону, є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (стаття 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).
Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (далі - Порядок № 1078).
Відповідно до пункту 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка (з 01 січня 2016 року - 103 відсотки).
Пунктом 4 Порядку № 1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексується, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).
Згідно з пунктом 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, зокрема підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету. У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговість його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.
Отже, приписами наведених нормативно-правових актів встановлено, що на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації.
Як вказано вище, спірним в цій справі є питання визначення базового місяця для нарахування індексації, оскільки під час служби позивача змінились правила визначення такого базового місяця.
Позивач вважає, що базовим місяцем в спірний період повинен бути місяць, в якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів).
Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 викладено в новій редакції пункт 10-2 Порядку № 1078, якою, в тому числі, внесено зміни, якими  поширено його положення для новоприйнятих працівників,  які застосовується з 1 грудня 2015 року:
«Для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник».
При цьому, загальне правило визначення базового місяця для нарахування індексації встановлено у п. 5 Порядку № 1078:
«У разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення».
Відповідно до пункту 14 цього Порядку роз`яснення щодо застосування цього Порядку надає Мінсоцполітики.
Мінсоцполітики в листі від 28 квітня 2016 року № 201/10/1.37-16 надало роз`яснення щодо індексації заробітної плати, яке полягає у тому, що «…обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації починаючи з грудня 2015 року здійснюється не індивідуально для кожного працівника в залежності від прийняття його на роботу або зростання його доплат та надбавок, а від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник».
Тобто, з 1 грудня 2015 року змінились правила визначення базового місяця, у тому числі й військовослужбовців, і Порядок № 1078 з вказаної дати більше не містив правила, що таким базовим місяцем є місяць прийняття особи на роботу.
Єдиним правилом визначення базового місяця стало таке: базовим для нарахування індексації є місяць підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник (військовослужбовець).
Іншого правила з 1 грудня 2015 року чинне законодавство не містило.
Відтак, для особи, яка проходила службу, обчислення індексу споживчих цін з 1 грудня 2015 року мало здійснюватися з місяця підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає така особа.
Схема посадових окладів осіб офіцерського складу Збройних Сил України  затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка набрала чинності з 01 січня 2008 року.
Листом Міністерства соціальної політики України від 29 грудня 2017 року № 122/0/66-17 підтверджено, що посадові оклади військовослужбовців в останнє підвищувались в січні 2008 року.
Лише після прийняття постанови Кабінету Міністрів України  від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою затверджено схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил, базовим місяцем для нарахування військовослужбовцям індексації став березень 2018 року.
За таких обставин суд погоджується з висновком суду першої інстанції та доводами позивача щодо січня 2008 року як базового місяця для нарахування індексації відповідно до Порядку № 1078, оскільки в період з 01 січня 2008 року по 01 березня 2018 року встановлено незмінність посадових окладів військовослужбовців.
Підвищення тарифних ставок (окладів) після 01 січня 2008 року, в тому числі в період проходження позивачем військової служби (до 01 березня 2018 року), що є підставою для встановлення іншого базового місяця при проведенні індексації, не відбувалося.
Тобто, січень 2008 року є місяцем підвищенням тарифних ставок (посадових окладів), а тому відповідно до Порядку № 1078 саме січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовців.
Враховуючи, що нарахування, виплата грошового забезпечення та проведення індексації належить до компетенції відповідача, суд погоджує висновок суду першої інстанції про необхідність зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року з урахуванням базового місяця січня 2008 року.
Відповідачем не доведено правомірності своїх дій при визначенні базового місяця для проведення індексації грошового забезпечення позивача.
Доводи апелянта, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 рішенням Командувача Національної гвардії, доведеного розпорядженням від 04 лютого 2016 року № Р-5 в січні 2016 року військовослужбовцям НГУ здійснено суттєве підвищення рівня доходів за рахунок збільшення розміру щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, зокрема, премії, в подальшому періодично підвищувався розмір премії, що потягло за собою зростання розміру грошового забезпечення, суд відхиляє та зазначає, що зростання заробітної плати (грошового забезпечення, як в цьому випадку) за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) не вказує на зростання доходу для цілей визначення індексації грошового забезпечення, адже, як вказано вище, єдиним правилом для визначення базового місяця є встановлення місяця підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник (військовослужбовець).
Аргумент апелянта про те, що судом першої інстанції не надана оцінка тому факту, що НГУ створена у березні 2014 року, тому базовим місяцем для періоду до березня 2018 року є березень 2014 року, суд також відхиляє, адже за загальним та єдиним правилом для визначення базового місяця є встановлення місяцю підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник (військовослужбовець), а таким місяцем в контексті спірних правовідносин є саме січень 2008 року.
Посилання апелянта з цього питання на висновки Верховного Суду, викладені в постанові в справі № 400/3826/21, є також незмістовними через відсутність таких висновків в цьому рішенні суду касаційної інстанції.
Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції не встановлено, що подальша виплата повинна здійснюватися з урахуванням раніше виплачених сум, є необґрунтованими, адже ці доводи стосується правовідносин, які виходять за межі спірних правовідносин в цій справі. 
Відтак, суд погоджує висновок суду першої інстанції про протиправність не проведення відповідачем індексації грошового забезпечення позивача із застосуванням базового місяця січня 2008 року та, відповідно, обраний спосіб захисту порушеного права позивача – зобов`язання нарахувати та виплатити таку індексацію із застосуванням цього базового місяця.
Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог не оскаржене, тому судом не надається оцінка рішенню в цій частині.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Оскільки ця справа є справою незначної складності у розумінні частини шостої статті 12 КАС України, розглянута за правилами спрощеного позовного провадження та не відноситься до справ, які відповідно до КАС України розглядаються за правилами загального позовного провадження, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29 лютого 2024 року в справі №280/10155/23 залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29 лютого 2024 року в справі № 280/10155/23 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 26 червня 2024 року та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом
Повне судове рішення складено 26 червня 2024 року.
   
             Суддя-доповідач                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко