ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
24 липня 2024 року           справа №200/467/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Блохіна А.А., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області  на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 березня 2024 р.  у справі № 200/467/24 (головуючий І інстанції Галатіна О.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- 
                                                               ВСТАНОВИВ
ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі – позивач, ГУПФУ), в якому просив: 
-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо зменшення з 11.09.2020 ОСОБА_1 розміру належної йому пенсії з 42 188,26 грн до 17 690 грн; 
-визнати протиправним та скасувати рішення № 053130003718 від 05.01.2024, ухвалене Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, в частині визначення розміру призначеної ОСОБА_1 пенсії з 11.09.2020;
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років з 11.09.2020 із середньомісячного заробітку 108 010,56 грн без її максимального обмеження у розмірі десяти прожиткових мінімумів встановлених для осіб, які втратили працездатність.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 березня 2024року задоволено позовні вимоги, а саме суд: 
Визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо зменшення з 11.09.2020 ОСОБА_1 розміру належної йому пенсії з 42 188,26 грн до 17 690 грн.
Визнав протиправним та скасував рішення № 053130003718 від 05.01.2024, ухвалене Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, в частині визначення розміру призначеної ОСОБА_1 пенсії з 11.09.2020.
Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років з 11.09.2020 із середньомісячного заробітку 108 010,56 грн без її максимального обмеження у розмірі десяти прожиткових мінімумів встановлених для осіб, які втратили працездатність.
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права і просить рішення суду скасувати та постановити судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд не дослідив той факт, що суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Скаржник щодо зобов`язання здійснити перерахунок пенсії за вислугу років із середньомісячного заробітку 108 010,56 грн, зазначає, що на виконання окремої ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 31.10.2023 по справі № 200/6913/21 з 11.09.2020 здійснено розрахунок пенсії позивача з урахуванням довідки про розмір заробітної плати (грошового забезпечення», що враховується для перерахунку пенсій № 14-18вих21 від 15.01.2021, виданої Спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері (середньомісячний заробіток для обчислення пенсії - 61 798,80 грн, розмір пенсії (60 відсотків від 61 798,80 грн) дорівнює 37 079,28 грн.), розмір пенсії обмежено граничним розміром 10 прожиткових мінімумів встановлених для осіб, які втратили працездатність (опрацьовано 04.01.2024).
В рішенні суду розглядалось питання перерахунку пенсії з 11.09.2020 з урахуванням довідки, виданою Спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил від 15.01.2021 № 14-18 вих-21 — 61 798,80 грн.
Відповідно протоколу «макетна обробка» з 10.10.2019 перерахунок опрацьовано з окладом - 69 533,76 грн (відповідно довідки про складові заробітної плати/грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років від 09.02.2021 № 14-51 вих-21), розрахунок пенсії 69 533,76*60% = 41 720,26 + надбавки (без обмежень); з 11.09.2020 розрахунок пенсії здійснено 61 798,80*60% = 37 079,28 грн + надбавки (з граничним розміром пенсії).
Позовні вимоги в рішенні суду по справі № 200/6913/21 щодо розрахунку середнього заробітку для перерахунку пенсії з 11.09.2020 в сумі 108 010,56 (58 823,76 (інші складові)+37 836,00 (посадовий оклад)+11 350,80(надбавка за вислугу років) відсутні.
Наказом Міністра оборони України від 10.09.2020 ОСОБА_1 звільнений з військової служби, а наказом від 11.09.2020 призначений на посаду прокурора відділу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил.
При цьому, Законом України від 19 вересня 2019 року № 113-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури»  внесено зміни, зокрема, й до Закону України «Про прокуратуру», серед яких із системи прокуратури України (стаття 7) виключені військові прокуратури.
Крім того, пунктом 24 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113 установлено, що Додаток "Перелік і територіальна юрисдикція місцевих та військових прокуратур" до Закону України "Про прокуратуру" втрачає чинність із дня початку роботи окружних прокуратур.
Отже, з 11.09.2020 позивач не має статусу прокурора військової прокуратури.
Пенсія призначається в розмірі 60 % від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.
Відповідно до Рішення Конституційного суду від 13.12.2019 призначені пенсії працівникам прокуратури перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.
Масовий перерахунок проводиться з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. При цьому, якщо пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різниця за минулий час може бути виплачена не більш як за 12 місяців.
Враховуючи зазначене, відсутнє право на перерахунок з 11.09.2020 з урахуванням (58 823,76 грн (інші складові) + 37 836,00 грн (посадовий оклад) + 11 350,80 (надбавка за вислугу років).
Скаржник щодо зобов`язання здійснити перерахунок пенсії за вислугу років без обмеження її максимальним розміром, зазначає, що за вимогами чинного законодавства максимальний розмір пенсії, призначеної на умовах Закону України «Про прокуратуру» не може перевищувати десяти розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Зазначені норми є чинними і неконституційними не визнавались.
Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду в постанові від 21.12.2021 у справі № 580/5962/20 сформував правовий висновок, відповідно до якого пункт 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3668-VI не скасовує обмеження максимального розміру пенсії, призначеної працівнику прокуратури до набрання чинності цим Законом, а встановлює особливе регулювання щодо застосування такого обмеження до осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом № 3668-VI, і в яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір. Зокрема, шляхом надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту відповідності розміру пенсії максимальному розміру на розмір пенсії поширюються загальні правила щодо обмежень, установлених статтею 50-1 Закону № 1789, а з 14.10.2014 - абзацом шостим частини п`ятнадцятої статті 86 Закону № 1697.
Отже, зобов`язання у частині здійснення перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром є необґрунтованими та суперечать правовим висновкам Верховного Суду.
Щодо зобов`язання здійснити перерахунок пенсії за вислугу років з 11.09.2020, скаржник зазначає, що за приписами КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.
Головне управління зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення, не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.
Таким чином, відповідно до статті 122 КАС України, позивачем порушено шестимісячний строк звернення до суду та відповідно, за приписами статті 123 КАС України означені позовні вимоги залишаються без розгляду.
Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року по справі №200/1023/23, в постановах Верховного Суду від 04 липня 2023 року у справі № 320/2938/21, від 13 липня 2023 року у справі №200/10431/21.
Від позивача надійшов відзив на скаргу в якому просив залишити її без задоволення, а рішення суду залишити без змін. 
В обґрунтування зазначено, зокрема, що позивач є отримувачем пенсії за вислугу років з 10.10.2019. Основний розмір пенсії від середнього заробітку з 10.10.2019 по 10.09.2020 відповідачем визначений у сумі 41 720,26 грн із розрахунку 60% від середнього заробітку 69 533,76 грн.
Відповідно до Рішення № 053130003718 від 05.01.2024 Відповідач на власний розсуд, без обґрунтування підстав зменшив з 11.09.2020 основний розмір пенсії з 41 720,26 грн до 37 079,28 грн, що складає 53,33% від середнього заробітку 69 533,76 грн.
Таким чином, відповідач під час обчислення позивачу основного розміру пенсії з 11.09.2020 вчинив необґрунтовані дії по зменшенню цього показника пенсійного забезпечення, а саме: або шляхом зменшення показника «відсоток від суми місячної заробітної плати» з 60% до 53,33%; або шляхом зменшення показника «середній заробіток» з 69 533,76 грн до 61 798,80 грн.
Відповідач не навів обґрунтування, у тому числі з посиланнями на норми закону та матеріали справи, правомірність своїх дій щодо зменшення показника «основний розмір пенсії від середнього заробітку» з 41 720,26 грн до 37 079,28 грн.
Доводи Відповідача щодо того, що Позивач не звертався до нього за перерахунком пенсії з 11.09.2020 є необґрунтованими, оскільки не відповідають обставинам, встановленим у рішенні суду, що набрало законну силу, а саме - рішенні суду від 13.09.2021 у справі № 200/6913/21, яким зобов`язано відповідача здійснити перерахунок розміру пенсії з 11.09.2020.
Відповідач не довів правомірність своїх дій щодо зменшення при обчисленні щомісячної пенсії Позивача з 11.09.2020 такого показника, як «основний розмір пенсії від середнього заробітку» з 41 720,26 грн до 37 079,28 грн.
Відповідач не заперечує, що станом на 10.10.2019 середня заробітна плата прокурора за посадою, за якою Позивачу призначена пенсія за вислугу років, складала 69 533,76 грн, та включала наступні складові: посадовий оклад - 5 730,00 грн. оклад за військовим званням - 1 410,00 грн, надбавка за вислугу років - 3 570,00 грн, інші складові (за останні 60 місяців) - 58 823,76 грн.
Правомірність застосування таких складових заробітної плати, крім іншого, підтверджена рішеннями судів, що набрали законної сили, у справі № 200/6913/21.
Відповідач не заперечує, що згідно матеріалів пенсійної справи, з 11.09.2020 відбулося підвищення складових заробітної плати відповідних категорій працівників, у тому числі за посадою прокурора відділу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил, насамперед: збільшення посадового окладу - з 5 730,00 грн до 37 836,00 грн; збільшення надбавки за вислугу років - з 3 570, 00 грн до 11 350,00 грн.
Таким чином, відповідно до вимог закону під час обчислення показника «місячна заробітна плата», на підставі якого (60%) визначається розмір пенсії при її призначенні і перерахунку, включаються не тільки показники «посадовий оклад» і «надбавка за вислугу років», а й сума інших виплат (крім посадового окладу і надбавки за вислугу років) за 60 календарних місяців шляхом ділення на 60.
Тобто, під час розрахунку середнього заробітку для перерахунку пенсії з 11.09.2020 Відповідач мав врахувати не тільки розмір посадового окладу (37836,00 грн) та надбавки за вислугу років (11350,80 грн), а й інші види оплати праці (надбавка за особливо важливу роботу, надбавка за доступ до державної таємниці, винагорода АТО, матеріальна допомога, премія, виплати, пов`язані з індексацією) за останні 60 місяців роботи, отримані Позивачем перед зверненням за пенсією, та з яких сплачений єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Дані обставини, а саме - такий порядок розрахунку середнього заробітку для перерахунку пенсії Позивача, встановлені рішенням суду, що набрало законної сили (рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13.09.2021 у справі № 200/6913/21).
Відомості про інші види оплати праці, з яких сплачений єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, отримані позивачем за період з жовтня 2014 року по вересень 2019 року (60 місяців роботи перед призначенням пенсії) містяться у Довідці про складові заробітної плати/грошового забезпечення, доданій до Довідки про складові заробітної плати/грошового забезпечення від 09.02.2021 № 14-51вих-21, виданій Спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил, яка містить у матеріалах пенсійної справи позивача.
Згідно даних відомостей заробітна плата позивача за останні 60 календарних місяців (без врахування посадового окладу та надбавки за вислугу років) на момент призначення пенсії склала загалом 3 529 425,63 грн, а в середньому за місяць - 58 823,76 грн.
З урахуванням зазначених виплат середній заробіток Позивача для розрахунку пенсії з 11.09.2020 по теперішній час повинен був скласти 108 010,56 (58 823,76 (інші складові)+37 836,00 (посадовий оклад) + 11350,80 (надбавка за вислугу років) грн.
Основний розмір належної Позивачу пенсії (без урахування підвищення УБД та цільової допомоги УБД) з 11.09.2020 повинен був скласти 64 806,34 (108 010,56*60%) грн.
Також, відповідно до матеріалів пенсійної справи, і це не заперечується відповідачем, позивач на момент призначення пенсії (10.10.2019) перебував на посаді в органах військової прокуратури і, відповідно, на нього не застосовувались норми закону щодо обмеження пенсії максимальним розміром. Дана обставина встановлена рішеннями суду, що набрало законної сили, (постанова Першого апеляційного адміністративного суду від у справі № 200/6913/21).
З 11.09.2020 позивач призначений на посаду прокурора відділу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил. Призначення на цю посаду не створює підстави для зміни порядку виплати раніше призначених пенсій.
Таким чином, характер та особливості служби, коло обов`язків, в також обсяг ризиків для Позивача не змінилися з 11.09.2020 з призначенням до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил.
За таких обставин, характер служби Позивача з 11.09.2020 відповідав критеріям, визначеним п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII, та надав йому право на пільгу у вигляді незастосування обмежень під час виплати пенсії.
Таким чином, застосувавши при обрахунку пенсії Позивача з 11.09.2020 максимальне обмеження у розмірі десяти прожиткових мінімумів встановлених для осіб, які втратили працездатність, відповідач діяв всупереч вимогам закону, тобто протиправно.
Предметом розгляду даної справи є правомірність дій відповідача під час ухвалення 05.01.2024 Рішення № 053130003718, яким, крім іншого, визначений розмір пенсії позивача з 11.09.2020. Дане рішення ухвалене Відповідачем 05.01.2024. Цей спір (правильність визначення розміру пенсії з 11.09.2020) по суті є новим і таким, що не вирішувався у справі № 200/6913/21.
Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
Позивач має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 31.03.2015 року, виданим Департаментом кадрової політики Міністерства оборони України.
24 лютого 2021 року рішенням № 053130003718 відповідач здійснив перерахунок пенсійного забезпечення позивача в наслідок чого його розмір склав  25 447 грн, але обмежив його максимальним розміром 10 прожиткових мінімум для осіб, які втратили працездатність, на цей час 17 690 грн.
Пенсію за вислугу років відповідно до Закону України “Про прокуратуру” позивачу призначено з 10.10.2019 року за рішенням суду.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду по справі № 200/4111/20-а від 28.07.2020 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2020 року, визнано протиправними та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області від 18.10.2019 №194 та від 12.03.2020 №107 про відмову в призначенні пенсії за вислугу років згідно Закону України “Про прокуратуру” ОСОБА_1 ; зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років, що дає право на пенсію згідно зі ст. 86 Закону України “Про прокуратуру”: період військової служби з 01.01.2004 по 31.12.2006, з 01.01.2008 по 01.10.2014, з 01.10.2014 по 31.05.2016, з 16.03.2011 по 15.06.2011; період безпосередньої участі в антитерористичній операції з 09.09.2014 по 27.12.2014, з 22.08.2015 по 30.04.2018 з розрахунку один місяць служби за три місяці служби; період безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів з 01.05.2018 по 09.10.2019 з розрахунку один місяць служби за три місяці служби; зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії №8974 від 10.10.2019, з урахуванням висновків суду.
Пенсія позивачу фактичного почала виплачуватись з лютого 2021 року, у відповідача виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 265 886 грн, яку відповідач не сплатив через відсутність коштів.
Згідно листа відповідача від 01.04.2021 року №345-652/М-02/8-0531/21, грошові кошти нараховані у розмірі 265886,75 грн та внесені до Реєстру судових рішень виконання, яких здійснюється за окремою програмою, встановленою Пенсійним фондом України.
У листі від 01 квітня 2021 року № 345-652/М-02/8-0531/21 відповідач посилається на довідку від 09 лютого 2021 року № 14-51 вих-21, наданої до відповідача роботодавцем позивача, при цьому відповідач зазначає, що “місячна” чинна заробітна плата позивача складає 42079,94 грн, з огляду на що саме із вказаної суми і обраховано 60% для визначення основного розміру пенсії.
Спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері позивачу надано роз`яснення за №14/163 вих-21 від 21 травня 2021 року щодо складових, взятих періодів для обрахування визначеної у ній чинної заробітної плати у розмірі 42079,94 грн, згідно з яким до суми 42076,94 грн. роботодавцем включені всі складові отриманого позивачем грошового забезпечення саме у місяць на момент звернення (10 жовтня 2019 року).
З 10 жовтня 2019 року до 10 вересня 2020 року позивач проходив військову службу у військовій прокуратурі та був залучений до сил і засобів здійснення заходів з забезпечення національної безпеки й оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях. 
10 вересня 2019 року, відповідно до п. 4 п.п. 4.1 наказу Генерального прокурора “Про окремі питання забезпечення початку роботи спеціалізованих прокуратур у військовій та оборонній сфері (на правах обласних прокуратур)” № 66 від 5 лютого 2020 року Військова прокуратура об`єднаних сил перейменована у Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері з реалізацією функцій на території Луганської та Донецької областей. 
10 вересня 2020 року позивач прийнятий на роботу у Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил на посаду прокурора відділу з тими ж функціями та повноваженнями.
11 вересня 2020 року позивач був звільнений з військової служби та виключений із сил здійснення заходів з забезпечення національної безпеки й оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що підтверджується довідкою Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил №34 від 12.01.2021 року.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13.09.2021 у справі № 200/6913/21, задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1  до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області  про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною відмови вчинити певні дії, та зобов`язання вчинити певні дії, а саме судом: 
Визнано протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України у місті Краматорську Донецької області, яка оформлена листом від 1 квітня 2021 року № 345-652/М-02/8-0531/21 про відмову ОСОБА_1 в обчисленні (перерахунку) та виплаті пенсії за вислугу років з 10 жовтня 2019 року в порядку та розмірах, визначених ч.ч. 2-4 ст. 86 Закону України “Про прокуратуру” із розрахунку середнього заробітку за останні 60 місяців роботи із застосуванням до виплат коефіцієнта загального підвищення окладів та надбавок до нього, який наведений у довідці № 14-51 вих-21 від 21 лютого 2021 року.
Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у місті Краматорську Донецької області здійснити перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 починаючи з 10 жовтня 2019 року відповідно до ч.ч. 2-4 ст. 86 Закону України “Про прокуратуру” із додаванням в заробіток для обчислення пенсії розмір виплат із розрахунку 60 відсотків від середньомісячної суми виплат за останні 60 календарних місяців перед зверненням за пенсією, розділених на 60, з коригуванням із застосуванням коефіцієнту загального підвищення розмірів посадового окладу та надбавок до нього та із врахуванням суми посадового окладу, надбавки за вислугу років, окладу за військовим званням, які наведені у довідці №14-51 вих-21 від 09 лютого 2021 року Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних з додатком до неї.
Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у місті Краматорську Донецької області здійснити перерахунок розміру пенсійного забезпечення у зв`язку із збільшенням посадового окладу ОСОБА_1 з 11 вересня 2020 року.
Стягнуто з Управління Пенсійного фонду України у місті Краматорську Донецької області на користь ОСОБА_1 суму заборгованості за період з 10 жовтня 2019 по 28 лютого 2021 року у розмірі 265 886,76 (Двісті шістдесят п`ять тисяч вісімсот вісімдесят шість) гривен 76 копійок.
В задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовлено.
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 21.08.2023, залишено без задоволення апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, задоволено частково апеляційну скаргу ОСОБА_1 , рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року у справі № 200/6913/21 – скасовано в частині відмови у задоволені позовних вимог про   визнання протиправними дій Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області щодо встановлення обмеження розміру пенсії та зобов`язання виплачувати пенсію без обмеження її максимального розміру та задоволено ці вимоги, а саме судом: 
Визнано протиправним дії Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області щодо обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром та скасовано рішення № 053130003718 від 24 лютого 2021 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 10 жовтня 2019 року відповідно до ч. 2-4 ст. 86 Закону України “Про прокуратуру” без її максимального обмеження у розмірі десяти прожиткових мінімумів встановлених для осіб, які втратили працездатність.
В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року у справі № 200/6913/21 – залишено без змін.
Окремою ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2023 року задоволено заяву представника позивача про визнання протиправними рішення, дій та бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у порядку статті 383 КАС України , а саме судом: 
Визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 053130003718 від 12.10.2023 прийняте на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від   13 вересня 2021 року по справі № 200/6913/21 та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від   21 серпня 2023 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області вжити заходи направлені на усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні судових рішень.
Установлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області 30-денний строк з дня отримання копії цієї ухвали для надання до суду доказів вжиття заходів направлених на усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні судових рішень.
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 21.12.2023 року задоволено частково апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, окрему ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2023 року у справі № 200/6913/21 – змінено в мотивувальній частині.
Згідно із матеріалами справи, на виконання зазначених судових рішень відповідач 12.10.2023 виніс рішення № 053130003718 про перерахунок пенсії позивачу, відповідно до якого розмір пенсії позивачу визначений:  з 10.10.2019 по 30.11.2019 – у сумі 25 678,96 грн;  з 01.12.2019 по 30.06.2020 – у сумі 25 697,46 грн;  з 01.07.2020 по 10.09.2020 – у сумі 25 715,96 грн;  з 11.09.2020 по 30.11.2020 – у сумі 17 12,00 грн;  з 01.12.2020 по 30.06.2021 – у сумі 17 690,00 грн;  з 01.07.2021 по 30.11.2021 – у сумі 18 540,00 грн;  з 01.12.2021 по 30.06.2022 – у сумі 19 340,00 грн;  з 01.07.2022 по 30.11.2022 – у сумі 20 270,00 грн;  з 01.12.2022 по час винесення рішення – у сумі 20 930,00 грн. 
На виконання окремої ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 20.10.2023, частково зміненої постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 21.12.2023, відповідачем 05.01.2024 винесене спірне Рішення № 053130003718, відповідно до якого розмір пенсії позивачу визначений:  з 10.10.2019 по 30.11.2019 – у сумі 42151,26 грн;  з 01.12.2019 по 30.06.2020 – у сумі 42 169,76 грн;  з 01.07.2020 по 10.09.2020 – у сумі 42 188,26 грн;  з 11.09.2020 по 30.11.2020 – у сумі 17 120,00 грн;  з 01.12.2020 по 30.06.2021 – у сумі 17 690,00 грн;  з 01.07.2021 по 30.11.2021 – у сумі 18 540,00 грн;  з 01.12.2021 по 30.06.2022 – у сумі 19 340,00 грн;  з 01.07.2022 по 30.11.2022 – у сумі 20 270,00 грн;  з 01.12.2022 по 31.12.2022 – у сумі 20 270,00 грн; з 01.01.2023 – у сумі 20 930,00 грн.
Вищезазначене також підтверджується перерахунком пенсії “РІШЕННЯ 053130003718 від 05.01.2024” (макетна обробка).
Згідно спірного Рішення основний розмір пенсії з 10.10.2019 - 41720.26 грн., з 11.09.2020 по день винесення Рішення визначений відповідачем у сумі 37079,28 грн. 
Матеріали справи свідчать, що основний розмір пенсії позивача з 11.09.2020 розрахований відповідачем з середнього заробітку 61 798,80 грн, зазначеного у Довідці про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховуються для перерахунку пенсії, від 15.01.2021 № 14-18вих-21, виданої Спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил.
Також, під час перерахунку пенсії ОСОБА_1 , пенсійний орган з 11.09.2020 застосував обмеження максимального розміру пенсії, а саме граничним розміром 10 прожиткових мінімумів встановлених для осіб, які втратили працездатність.
Позивач оскаржує дії відповідача, та вважає їх такими, що порушують норми чинного законодавства та його конституційні права. Так, позивач не оспорює правомірність Рішення № 053130003718 від 05.01.2024 в частині правильності визначення розміру пенсії за період з 10.10.2019 по 10.09.2020. Одночасно позивач вважає протиправним спірне рішення в частині визначення розміру пенсії за період з 11.09.2020 по теперішній час.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Зазначені норми означають, що з метою гарантування правового порядку в Україні кожен суб`єкт приватного права зобов`язаний добросовісно виконувати свої обов`язки, передбачені законодавством, а у випадку невиконання відповідних приписів - зазнавати встановлених законодавством негативних наслідків.
У той же час, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Щодо позовних вимог в частині обмеження максимального розміру пенсії позивача з 11.09.2020, колегія суддів зазначає наступне.
15.07.2015 набрав чинності Закон № 1697-VII, відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, зокрема, Закон № 1789-XII, крім, частин 3, 4, 6 та 11 статті 50-1, що втратили чинність з 15.12.2015.
За змістом абз. 6 ч. 15 ст. 86 Закону №1697-VII пенсія, призначена відповідно до цього Закону, виплачується в розмірі, що не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Положення вказаної норми є загальними і встановлюють універсальне правило щодо виплати пенсії прокурорам у розмірі, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.
Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 21.12.2021 у справі № 580/5962/20 відступив від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 04.03.2021 у справі № 589/3997/16-а у подібних правовідносинах та сформував правовий висновок, відповідно до якого пункт 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3668-VI не скасовує обмеження максимального розміру пенсії, призначеної працівнику прокуратури до набрання чинності цим Законом, а встановлює особливе регулювання щодо застосування такого обмеження до осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом № 3668-VI, і в яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір. Зокрема, шляхом надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту відповідності розміру пенсії максимальному розміру пенсії, - поширення на її розмір загальних правил щодо обмежень, установлених статтею 50-1 Закону №1789-ХІІ, а з 14.10.2014 - абзацом шостим частини п`ятнадцятої статті 86 Закону № 1697-VII.
Згодом зазначений висновок підтриманий Верховним Судом у низці інших постанов, зокрема: від 29.06.2023 у справі № 140/2530/21, від 22.08.2023 у справі №140/7066/21 та від 19.12.2023 у справі № 340/1053/21, від 11 січня 2024 року справа № 200/7169/21, від 28 лютого 2024 року у справі №240/20830/21, від 12 березня 2024 року у справі №420/20965/21.
З огляду на наведене, на спірні правовідносини поширюються положення абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону № 1697-VII, які встановлюють обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.
Пунктом 2 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII встановлено, що обмеження щодо виплати пенсії, щомісячного довічного грошового утримання, передбачені цим Законом, не застосовуються протягом особливого періоду до пенсій, щомісячного довічного грошового утримання, що призначені особам, які проходять військову службу або перебувають на посадах у Міністерстві оборони України, Головному управлінні розвідки Міністерства оборони України, Міністерстві внутрішніх справ України, Національній поліції України, Апараті Ради національної безпеки і оборони України, Державній спеціальній службі транспорту, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки України, Державній прикордонній службі України, Управлінні державної охорони України, Державній пенітенціарній службі України, Державній службі України з надзвичайних ситуацій, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національній гвардії України, органах військової прокуратури або беруть участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні цих об`єктів у разі захоплення, відбитті спроб насильницького заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою; до пенсій, щомісячного довічного грошового утримання, що призначені відповідно до законів України "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", на період виконання особами, яким вони призначені, повноважень членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та Вищої ради юстиції.
Після завершення особливого періоду виплата пенсій таким особам здійснюється згідно із законодавством.
Приписи п. 2 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII, як і п. 3 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 24 грудня 2015 року № 911-VIII, як і п. 3 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII містять аналогічні норми відносно того, що встановлені цими законами обмеження щодо виплати пенсії, щомісячного довічного грошового утримання, не застосовуються протягом особливого періоду до пенсій, щомісячного довічного грошового утримання, що призначені особам, які проходять військову службу або перебувають на посадах […] органах військової прокуратури або беруть участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні цих об`єктів у разі захоплення, відбитті спроб насильницького заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою.
Так, у постанові з подібними правовідносинами від 01.05.2023 у справі № 200/4964/21 Верховний Суд на підставі аналізу зазначених вище норм сформував правовий висновок:
«…обмеження максимальним розміром пенсії, призначеної відповідно до Закону №1697-VII не застосовується саме у період проходження цією особою військової служби або перебування на посадах, перелічених у п. 3 Прикінцевих положень Закону № 911-VIII, а не за фактичної наявності відповідного статусу.
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що п. 3 Прикінцевих положень Закону № 911 стосується саме осіб, які, зокрема, беруть участь в антитерористичних операціях, а не які, як помилково вважає позивач, брали участь в АТО, маючи відповідний статус. Враховуючи, що позивач просив суд здійснити перерахунок пенсії за ст. 50-1 Закону №1789 з 23.11.2020, ним не подані відповідні докази щодо участі в АТО саме у вказаний період».
Застосовуючи зазначений правовий висновок до обставин цієї справи, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до матеріалів справи суд дослідив обставини участі позивачем в АТО та ССО, а саме: період військової служби з 01.01.2004 по 31.12.2006, з 01.01.2008 по 01.10.2014, з 01.10.2014 по 31.05.2016, з 16.03.2011 по 15.06.2011; період безпосередньої участі в антитерористичній операції з 09.09.2014 по 27.12.2014, з 22.08.2015 по 30.04.2018.
З огляду на зміст наявних металів справи, вбачається, що позивач працюючи на посаді військового прокурора свідчать прибув до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції. Особи з числа включених до таких сил та засобів у подальшому можуть залучатися до проведення Антитерористичної операції. 
При цьому інформація щодо виконання позивачем завдань керівництва штабу антитерористичної операції, що можуть свідчити про безпосередню участь в АТО/ООС, а не лише підтверджувати знаходження на території де проводиться АТО/ООС в спірний період відсутня. Докази, які свідчать про виконання позивачем завдання керівництва штабу антитерористичної операції після 11.09.2020, також відсутні. Зазначені обставини позивачем належними доказами не підтверджені.
Щодо доводів позивача на перебування його на посадах в органах військової прокуратури, колегія суддів зазначає наступне.
Так, позивач дійсно до 11.09.2020  працював на посаді військового прокурора. Наказом Міністра оборони України від 10.09.2020 ОСОБА_1 звільнений з військової служби, а наказом від 11.09.2020 призначений на посаду прокурора відділу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил.
Отже, позивача було звільнено з військової служби, а отже припинились і правовідносини із Військовою прокуратурою Об`єднаних сил.
Крім того колегія суду звертає увагу на те що 25 вересня 2019 року набрав чинності Закон України від 19 вересня 2019 року № 113-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» (далі - Закон № 113-ІХ), яким запроваджено реформування системи органів прокуратури.
Законом № 113-ІХ передбачено початок роботи Офісу Генерального прокурора, обласних, окружних прокуратур, проведення атестації усіх прокурорів та слідчих органів прокуратури, які на день набрання чинності цим Законом займають вказані посади у Генеральній прокуратурі, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах та переведення їх на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі їх успішного проходження.
Отже, з метою реалізації Законом № 113-ІХ заходів в органах прокуратури, починаючи з жовтня 2019 року відбулися структурні та кадрові зміни.
Після реалізації Закону № 113-IX та на час виникнення спірних правовідносин органи військової прокуратури в Україні не існували. Отже, робота позивача в Спеціалізованій прокуратурі у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил не дає підстав для висновку, що на нього розповсюджуються норми Закону № 1774-VIII.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11 січня 2024 року справа № 200/7169/21.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні справи помилково посилався на положення частини 7 статті 43 Закону № 2262-XII та  положення частини 1 статті 2 Закону № 3668-VІ, з огляду на те, що в даному випадку спірні відносини регулюються Законом України «Про прокуратуру».
За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову в цій частині, що зумовлює скасування рішення в цій частині.
Щодо позовних вимог в частині застосування складових грошового забезпечення та визначення розміру середньомісячного заробітку при перерахунку пенсії позивача за вислугу років з 11.09.2020, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно із частиною 1 статті 16 Закону № 1697-VII незалежність прокурора забезпечується, зокрема, забороною незаконного впливу, тиску чи втручання у здійснення повноважень прокурора (пункт 3); установленим законом порядком фінансування та організаційного забезпечення діяльності прокуратури (пункт 4); належним матеріальним, соціальним та пенсійним забезпеченням прокурора    (пункт 5).
Зі змісту частини 20 статті 86 Закону №1697-VІІ слідує, що перерахунок здійснюється у зв`язку зі збільшенням заробітної плати прокурорським працівникам, однак на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу саме на момент виникнення права на такий перерахунок. Тобто, перерахунок здійснюється в разі зміни заробітної плати працівника прокуратури за відповідною посадою з урахуванням складових заробітної плати, які виплачуються за такою посадою станом на час виникнення права на перерахунок пенсії.
Слід врахувати й те, що при перерахунку пенсії законодавець з метою визначення її розміру відсилає до норми, якою врегульовано питання складових заробітної плати відповідних категорій діючих працівників прокуратури.
Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 81 Закону 1697-VII заробітна плата прокурора регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Заробітна плата прокурора складається з посадового окладу, премій та надбавок за: 1) вислугу років; 2) виконання обов`язків на адміністративній посаді та інших виплат, передбачених законодавством.
Преміювання прокурорів здійснюється в порядку, затвердженому Генеральним прокурором, за результатами оцінювання якості їх роботи за календарний рік у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці.
Частинами 3 - 5 вказаної статті врегульовані розміри посадових окладів прокурорів, а частиною сьомою – розміри щомісячної надбавки за вислугу років.
У подальшому, Законом України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28.12.2014 № 79-VIII було внесено зміни у розділ VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України, зокрема, доповнено вказаний розділ, крім інших, пунктом 26, за змістом якого норми і положення статті 81, частин шістнадцятої, сімнадцятої, вісімнадцятої статті 86, пунктів 13, 14 розділу XIII "Перехідні положення" Закону України від 14.10.2014 № 1697-VІІ "Про прокуратуру" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Однак, Рішенням Конституційного Суду України від 26.03.2020 № 6-р/2020 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VІІ зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. 
У вказаному рішенні Конституційний Суд України вказав, що однією з необхідних передумов незалежної діяльності прокуратури, неупередженого, об`єктивного, безстороннього виконання прокурорами своїх функцій є заходи щодо їх юридичного захисту, належного рівня матеріального та соціального забезпечення прокурорів, які мають бути гарантовані таким чином, щоб не допустити тиску, що може спричинити вплив на прийняті ними рішення. Це може бути реалізовано лише шляхом визначення відповідним законом України належних умов для функціонування прокуратури та системи фінансування, у тому числі регулювання заробітної плати прокурора для забезпечення неупередженості при реалізації встановлених Конституцією та законами України повноважень.
Отже, заробітна плата прокурорів, як елемент організації та порядку діяльності прокуратури в розумінні статті 131-1 Основного Закону України, має визначатися виключно законом, а тому положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, є таким, що суперечить частині другій статті 131-1 Основного Закону України.
За таких обставин, коли заробітна плата прокурорів визначається виключно Законом, в даному випадку статтею 81 Закону № 1697-VІІ, вірним є визначення розміру грошового забезпечення за відповідною (аналогічною) посадою позивача для обчислення (перерахунку) його пенсії відповідно до статті 81 Закону № 1697-VІІ, а не постанови Кабінету Міністрів України.
Отже, позивач має право на перерахунок його пенсії у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідній категорії працівників на підставі довідки, у якій вказаний розмір грошового забезпечення за відповідною (аналогічною) посадою - прокурора Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері відповідно до рішення Конституційного Суду від 26.03.2020 № 6-р/2020 та статті 81 Закону № 1697-VІІ, з урахуванням усіх складових визначених Законом.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач, не здійснивши позивачу  перерахунок пенсії з урахуванням грошового забезпечення за відповідною посадою на підставі довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері та всіх складових, діяв всупереч вимог частини другої статті 2 КАС України.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції не оскаржувалось в частині визначеної судом суми середньомісячного заробітку в розмірі 108 010,56 грн., то в цій частині таке судове рішення не переглядається судом апеляційної інстанції.
Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п. 13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України “Про судове рішення в адміністративній справі” від 20.05.2013 №7 , відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.
Отже, суд вірно задовольнив позов в цій частині.
Щодо посилання скаржника на пропуск строку звернення до суду з позовом, колегія суддів зазначає, що предметом розгляду даної справи є правомірність дій відповідача під час ухвалення 05.01.2024 рішення № 053130003718, яким, визначений розмір пенсії позивача з 11.09.2020. Зазначене свідчить про додержання позивачем строку звернення з позовом.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно частини 4 статті 317 КАС України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
На підставі викладеного, оскільки суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального права та дійшов помилково висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі, судове рішення підлягає частковому скасуванню з відмовою у  задоволенні частини позовних вимог.
Керуючись статями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                        ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області  на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 березня 2024 р.  у справі № 200/467/24 – задовольнити частково.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 березня 2024 р.  у справі № 200/467/24 - скасувати в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років з 11.09.2020 без її максимального обмеження у розмірі десяти прожиткових мінімумів встановлених для осіб, які втратили працездатність.
Прийняти нове судове рішення в цій частині яким відмовити у задоволені позовних вимог.
В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 березня 2024 р.  у справі № 200/467/24 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 24 липня 2024 року.

Суддя-доповідач:                                                                           Е.Г. Казначеєв

Судді:                                                                                       А.А. Блохін

                                                                                                 І.Д. Компанієць