01.07.24
22-ц/812/1010/24

Єдиний унікальний номер судової справи: 482/541/23
Провадження №22-ц/812/1010/24 Суддя-доповідач апеляційного суду: Самчишина Н.В.

Постанова
Іменем України

01 липня 2024 року м. Миколаїв справа № 482/541/23
Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
головуючого Самчишиної Н.В.,
суддів: Локтіонової О.В., Серебрякової Т.В.,
із секретарем судового засідання - Богуславською О.М.,
за участю: відповідача ОСОБА_1 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 29 квітня 2024 року, ухвалене в складі головуючого судді Сергієнка С.А. в приміщенні цього ж суду в м. Нова Одеса, повний текст рішення складено того ж дня, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

У березні 2023 року позивач звернувся з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Ухвалою Новоодеського районного суду Миколаївської області від 19 вересня 2023 року за клопотанням позивача до участі у справі у якості співвідповідача було залучено Моторне (транспортне) страхове бюро України.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 12 грудня 2022 року о 10 год. 20 хв. в м. Нова Одеса по вул. Центральній, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21101 номерний знак НОМЕР_1 , перед початком руху не впевнився в безпечності та виїхав з прилеглої території від магазину «Магнолія» (буд. №131 по вул. Центральній у м. Нова Одеса) та допустив зіткнення з транспортним засобом ЗАЗ 110207 номерний знак НОМЕР_2 унаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.2.3. б тап. 10.1 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.
Постановою Новоодеського районного суду Миколаївської області від 06 лютого 2023 року по справі №482/1413/22, описку у якій виправлено постановою того ж суду від 22 лютого 2023 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Транспортний засіб ЗАЗ 110207 номерний знак НОМЕР_2 належить позивачу на праві власності згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 . Під час дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) автомобілем на законних підставах керував його син ОСОБА_3 .
На момент вищевказаної ДТП цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів обох транспортних засобів, які стали учасниками ДТП, не була застрахована. 
Згідно з висновком за Звітом №098/12-22 про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, власнику автомобіля ЗАЗ 110207 реєстраційний номер НОМЕР_2 , складеного на замовлення позивача ФОП ОСОБА_4 , вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля ЗАЗ 110207 реєстраційний номер НОМЕР_2 в результаті його пошкодження під час ДТП, що сталася 12 грудня 2022 року, складає 24 693 грн 08 коп. 
Позивач вказував, що ним також були понесені додаткові витрати на експертні послуги в розмірі 5500 грн.
Посилаючись на вищевказане позивач просив суд стягнути з відповідачів завдану йому шкоду у сумі 24693,08грн, витрати на проведення оцінки пошкодженого транспортного засобу у сумі 5500 грн та інші судові витрати. 
Відповідач ОСОБА_1 у відзиві на позов просив у задоволенні позову ОСОБА_2 до нього відмовити посилаючись на те, що він є учасником бойових дій (посвідчення серія НОМЕР_4 видане 04 серпня 2016 року). Вказував, що відповідно до п.13.1 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю і групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю І групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить Моторно (транспортне) страхового бюро України (МТСБУ) у порядку, визначеному цим Законом.
Представником Моторного (транспортного) страхового бюро України подано відзив на позов ОСОБА_2 у якому він просив у задоволенні позову до МТСБУ відмовити, посилаючись на його безпідставність.
Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 29 квітня 2024 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 24 693 грн 08 коп. майнової шкоди та судові витрати у сумі 6573 грн 60 коп.???
У задоволенні позову до Моторного (транспортного) страхового бюро України - відмовлено.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав стягнення шкоди з МТСБУ, суд дійшов висновку, що у зв`язку із невиконанням позивачем вимог ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо обов`язковості страхування цивільно-правової відповідальності, останній позбавив себе права на отримання відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих МТСБУ, оскільки на дату ДТП належний позивачу автомобіль не відповідав вимогам, передбаченим пунктом 1.7 ст. 1 Закону. Вищевказане є підставою для відмови у задоволенні позову до МТСБУ.
Крім цього, суд зазначив, що підставою для відмови у задоволенні позову до МТСБУ є і те, що згідно приписів п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язковою умовою відшкодування МТСБУ збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями (завдавачем шкоди) якої є особи, віднесені до пільгової категорії громадян, є той факт, що ці особи мають особисто керувати належними їм транспортними засобами.
У даному випадку, зі досліджених судом доказів встановлено, що ОСОБА_1 хоча і є особою віднесеною до пільгової категорії (учасник бойових дій) однак на час вчинення ДТП не був власником колісного транспортного засобу марки «ВАЗ 21101» р/н НОМЕР_1 , керуючи яким порушив правила дорожнього руху унаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження і було завдано матеріальної шкоди.
Суд звернув увагу, що вищенаведені підстави як разом, так і кожна окремо тягнуть за собою не можливість покладення обов`язку по відшкодуванню шкоди на МТСБУ, та є підставою для покладення такого обов`язку на ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі на рішення суду ОСОБА_1 , посилаючись на його незаконність, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову до нього.
Зазначав, що відповідно висновку Конституційного Суду України, викладеному у рішенні від 23 грудня 2014 року за №7-зп/2014 положення пункту 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зі змінами необхідно розуміти так, що транспортними засобами, які належать учасникам бойових дій, інвалідам війни та інвалідам I групи, є такі наземні транспортні засоби, якими зазначені особи володіють як на праві власності, так і на будь-якій іншій правовій підставі. Відповідач вказував, що якщо учасник бойових дій має при собі техпаспорт на автівку, посвідчення водія відповідної категорії та посвідчення учасника бойових дій, то поліс йому не потрібен.
У відзиві на апеляційну скаргу Моторно (транспортне) страхове бюро України, посилаючись на те, що доводи апеляційної скарги не відповідають обставинам справи, просило залишити її без задоволення, а рішення суду - без змін.
Вказувало, що відповідачем не надано документального підтвердження, на якій правовій підставі, станом на 12 грудня 2022 року, він був володільцем колісного транспортного засобу марки «ВАЗ 21101» р/н НОМЕР_1 - право власності, довіреність, договір підряду, оренди тощо.
Крім того, зазначало, що Положенням п. 33.1.4 ст. 33 Закону визначено, у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених ст. 41 Закону - МТСБУ), повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразка. Отже, у даному випадку особа, віднесена до пільгової категорії громадян наділена не тільки правом щодо звільнення від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України, а й обов`язком не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати до МТСБУ повідомлення про ДТП встановленого зразка. Вимоги п. 33.1.4 ст. 33 Закону відповідачем  ОСОБА_1  не виконано, повідомлення до МТСБУ не надано.  
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на його законність і обґрунтованість.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Вирішуючи спір щодо наявності підстав стягнення шкоди з МТСБУ, суд дійшов висновку, що у зв`язку із невиконанням позивачем вимог ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо обов`язковості страхування цивільно-правової відповідальності, останній позбавив себе права на отримання відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих МТСБУ, оскільки на дату ДТП належний позивачу автомобіль не відповідав вимогам, передбаченим пунктом 1.7 ст. 1 Закону. Вищевказане є підставою для відмови у задоволенні позову до МТСБУ.
Крім цього, суд зазначив, що підставою для відмови у задоволенні позову до МТСБУ є і те, що згідно приписів п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язковою умовою відшкодування МТСБУ збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями (завдавачем шкоди) якої є особи, віднесені до пільгової категорії громадян, є той факт, що ці особи мають особисто керувати належними їм транспортними засобами.
Суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 хоча і є особою віднесеною до пільгової категорії (учасник бойових дій), однак на час вчинення ДТП не був власником колісного транспортного засобу марки «ВАЗ 21101» р/н НОМЕР_1 , керуючи яким порушив правила дорожнього руху у наслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження і було завдано матеріальної шкоди. Суд звернув увагу, що вищенаведені підстави як разом, так і кожна окремо тягнуть за собою не можливість покладення обов`язку по відшкодуванню шкоди на МТСБУ, та є підставою для покладення такого обов`язку на ОСОБА_1 .
Колегія суддів не погоджується з висновками суду з огляду на наступне. 
Як вбачається з матеріалів справи і таке встановлено судом, постановою Новоодеського районного суду Миколаївської області від 06 лютого 2023 року, описку в якій виплавлено постановою того ж суду від 22 лютого 2023 року, по справі №482/1413/22, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за наступних обставин. 12 грудня 2022 року о 10 год. 20 хв. в м. Нова Одеса по вул. Центральній, ОСОБА_1 керуючи автомобілем ВАЗ 21101 номерний знак НОМЕР_1 , перед початком руху не впевнився в безпечності та виїхав з прилеглої території від магазину «Магнолія» (буд. №131 по вул. Центральній у м. Нова Одеса) та допустив зіткнення з транспортним засобом ЗАЗ 110207 номерний знак НОМЕР_2 унаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.2.3. б тап. 10.1 Правил дорожнього руху.
Частиною 6 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Згідно свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 від 26 січня 2016 року, автомобіль «ЗАЗ 110207» номерний знак НОМЕР_2 , належить позивачу.
Із протоколу про адміністративне правопорушення та схеми місця ДТП, які складено 12 грудня 2022 року видно, що учасниками ДТП були ОСОБА_3 , який керував транспортним засобом «ЗАЗ 110207» р/н НОМЕР_2 , що належав на праві власності позивачу, а також ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом ВАЗ 21101 номерний знак НОМЕР_1 , що належав на праві власності ОСОБА_5 . 
Обидва транспортні засоби не були забезпеченими відповідно до договору (полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Згідно з висновком за Звітом №098/12-22 про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, власнику автомобіля ЗАЗ 110207 реєстраційний номер НОМЕР_2 , складеного на замовлення позивача ФОП ОСОБА_4 , вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля ЗАЗ 110207 реєстраційний номер НОМЕР_2 в результаті його пошкодження під час ДТП, що сталося 12 грудня 2022 року складає 24 693 грн 08 коп.
Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною третьою статті 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частина перша статті 1188 ЦК України).
Тобто, відповідальність за шкоду несе безпосередньо особа, яка завдала шкоди. Така особа, відповідно до статті 1192 ЦК України, має відшкодувати завдану шкоду в повному обсязі, розмір якої визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. 
Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.
Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.
Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.
Судом встановлено, що постановою Новоодеського районного суду Миколаївської області від 06 лютого 2023 року, описку в якій виправлено постановою того ж суду від 22 лютого 2023 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення.
Отже, даною постановою повністю доведено безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача, а наявні у матеріалах цивільної справи докази щодо збитків покладають на відповідача обов`язок відшкодувати завдану шкоду.
Разом з тим, судом встановлено, що відповідач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, що підтверджується копією посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_4 від 04 серпня 2016 року (а.с. 50).
Так, згідно п.13.1 ст.13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.
Відповідно висновку Конституційного Суду України, викладеному у рішенні від 23 грудня 2014 року за №7-зп/2014 положення пункту 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зі змінами необхідно розуміти так, що транспортними засобами, які належать учасникам бойових дій, інвалідам війни та інвалідам I групи, є такі наземні транспортні засоби, якими зазначені особи володіють як на праві власності, так і на будь-якій іншій правовій підставі. 
       За змістом частини 5 статті 12 ЦК України, добросовісність набувача презюмується, тобто набувач вважається добросовісним поки не буде доведено протилежне.
Судом першої інстанції не встановлено заволодіння транспортним засобом ВАЗ 21101 номерний знак  НОМЕР_1 неправомірним способом водієм ОСОБА_1 . 
Відповідно до пункту 2.2. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Крім того, власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.
Відтак, за наявності у водія транспортного засобу реєстраційного документа на цей транспортний засіб, законність володіння таким транспортним засобом презюмується. 
При цьому, судом першої інстанції не встановлено відсутності реєстраційних документів у водія забезпеченого транспортного засобу ВАЗ 21101 номерний знак  НОМЕР_1 на момент ДТП, чи доказів відсутності посвідчення водія у ОСОБА_1 .
З огляду на таке, висновок суду проте, що  ОСОБА_1 хоча і є особою віднесеною до пільгової категорії (учасник бойових дій), однак на час вчинення ДТП не був власником колісного транспортного засобу марки «ВАЗ 21101» р/н НОМЕР_1 , що тягне за собою не можливість покладення обов`язку по відшкодуванню шкоди на МТСБУ, та є підставою для покладення такого обов`язку на ОСОБА_1 , є помилковим.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав стягнення шкоди з МТСБУ, колегія суддів виходить із наступного.
Розділом III Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) визначено порядок здійснення МТСБУ регламентної виплати та визначені умови, за яких у МТСБУ виникає обов`язок по їх здійсненню, а також підстави для відмови у здійсненні регламентної виплати.
Згідно статті 6 Закону, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Положенням частини другої статті 22 Закону визначено, у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
       У відповідності до статті 41.1. Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння:
а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі;
б) невстановленим транспортним засобом, крім шкоди, яка заподіяна майну та навколишньому природному середовищу;
в) транспортним засобом, який вийшов з володіння власника не з його вини, а у результаті протиправних дій іншої особи;
г) особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону;
ґ) у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності;
д) у разі надання страхувальником або особою, відповідальність якої застрахована, свого транспортного засобу поліцейським та медичним працівникам закладів охорони здоров`я згідно з чинним законодавством.
Регламентні виплати, зазначені у підпунктах «а»-«д» цього пункту, розподіляються в порядку, встановленому президією МТСБУ.
       Посилання МТСБУ на пункт «а» статті 41.1. Закону щодо відсутності підстав для відшкодування позивачу шкоди колегія суддів вважає безпідставним, оскільки пунктом «г» статті 41.1. Закону передбачені регламентні виплати МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодувати шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону.
       Отже, оскільки відповідач ОСОБА_1 звільнений від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, виплату за шкоду в такому разі здійснює МТСБУ.
Як зазначалось вище, згідно з висновком за Звітом №098/12-22 про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, власнику автомобіля ЗАЗ 110207 реєстраційний номер НОМЕР_2 , складеного на замовлення позивача ФОП ОСОБА_4 , вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля ЗАЗ 110207 реєстраційний номер НОМЕР_2 в результаті його пошкодження під час ДТП, що сталося 12 грудня 2022 року складає 24693 грн 08 коп. 
       Зазначені витрати підлягають стягненню саме з МТСБУ на користь позивача.
Крім того, з МТСБУ на користь позивача підлягають стягненню витрати на оплату звіту №098/12-22 від22 грудня 2022 року про оцінку майна з визначенням вартості матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові автомобілю маркиЗАЗ 110207 реєстраційний номер НОМЕР_2 у сумі 5 500 грн. 
При цьому колегія суддів виходить з того, що страховик після отримання інформації про дорожньо-транспортну пригоду, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) в порушення вимог ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не здійснив дії, передбачені пп.34.1,34.2 даної статті, а тому відповідно до пп.34.3ст.34 Закону потерпілий має право на відшкодування витрат на проведення експертизи (дослідження).
Підпункт 37.1.3. пункту 37.1 статті 37 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає наслідком невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди, право страховика на відмову у виплаті регламентних виплат.
Аналізуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що проведення позивачем дослідження пошкодженого транспортного засобу без залучення МТСБУ саме по собі не є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати), оскільки це не призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розміру заподіяної шкоди.
З урахуванням викладеного, оскільки суд першої інстанції був іншої думки, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржуване судове рішення скасуванню з ухваленням у справі нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача та стягнення з МТСБУ на користь позивача 24 693 грн 08 коп. майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП та відмову у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 .
       Відповідно до частини першої, тринадцятої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
       Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
       Позивачем понесено судові витрати на сплату судового збору за подання позову у сумі 1073,60 грн, який підтверджений належними доказами і підлягає стягненню з МТСБУ.???
       За подачу апеляційної скарги ОСОБА_1 сплачено 1610 грн 40 коп., які підлягають стягненню з позивача на користь ОСОБА_1 у зв`язку із задоволенням його апеляційної скарги. 
Керуючись статтями 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

постановив:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
       Рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 29 квітня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
       Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.
Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України (код ЄДРПОУ 21647131) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП   НОМЕР_5 )   24693 (двадцять чотири тисячі шістсот дев`яносто три) грн  08 коп. майнової шкоди,завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 5 500 (п`ять тисяч п`ятсот) грн витрат на проведення оцінки, 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп. судового збору.
Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до  ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
       Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1  (РНОКПП НОМЕР_6 ) 1610 (одна тисяча шістсот десять) грн 40 коп судового збору за подання та розгляд апеляційної скарги. 
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий                                                        Н. В. Самчишина

Судді:                                                         О.В. Локтіонова

                                                        Т.В. Серебрякова

Повний текст постанови складено 01 липня 2024 року.