ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/1458/24	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №711/2317/24 Категорія: на ухвалу    	ОСОБА_1  	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Фетісова Т. Л. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       03 вересня 2024 року                                                                                                  м. Черкаси   

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідач	Фетісова Т.Л. 	
судді секретар	Карпенко О.В.., Сіренко Ю.В. Широкова Г.К.	

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника відповідача  ОСОБА_2 адвоката Шмуйлової Інни Миколаївни на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.07.2024(повний текст складено 18.07.2024, суддя в суді першої інстанції Скляренко В.М.) про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи у цивільній справі за заявою ОСОБА_3 про встановлення факту батьківства, заінтересовані особи: Відділ ДРАЦС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),  ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в особі законного представника ОСОБА_7 , ОСОБА_6 в особі законного представника ОСОБА_8 , ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и в :

у провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси перебуває дана цивільна справа №711/2317/24 за заявою ОСОБА_3 про встановлення факту батьківства, а саме того, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є біологічним батьком малолітньої ОСОБА_10 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Заявником ОСОБА_3 також подано суду клопотання про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи (посмертної), на вирішення якої поставити питання: чи є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Попасна Луганської області, який помер (загинув) ІНФОРМАЦІЯ_3 , біологічним батьком малолітньої ОСОБА_10 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Запоріжжя?

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.07.2024 зазначене клопотання було задоволено та призначено у справі судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради.
На вирішення експертів поставлено питання:
- чи є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Попасна Луганської області, який помер (загинув) ІНФОРМАЦІЯ_3 , біологічним батьком малолітньої ОСОБА_10 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Запоріжжя?
Доручено відділенню судово-медичної імунології комунальної установи Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи проведення відбору біологічних зразків у ОСОБА_3 – матері дитини, а також у самої дитини  ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та пересилку генетичного матеріалу до Комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради.
Провадження у справі зупинено до одержання висновку експерта.
Ухвалу обґрунтовано тим, що для встановлення факту чи є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біологічним батьком дитини необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні фактичні обставини неможливо.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, представник відповідача  ОСОБА_2 адвокат Шмуйлова І.М. подала 06.08.2024 апеляційну скаргу в якій, посилаючись на те, що ухвала є незаконною, просить її скасувати та відновити провадження у справі.
В обґрунтування вказано на те, що заінтересована особа ОСОБА_2 належним чином не була повідомлена про дату та час судового засідання та відповідь на запит суду про встановлення місця її проживання/перебування не надходив.
ОСОБА_8 направлено суду заперечення щодо призначення будь-якої експертизи та вирішення справи по суті. При цьому, судом не врахована думка учасників справи, викладених в запереченнях про призначення у справі експертизи.
Звертає увагу також на те, що заявником не надано доказів суду та не доведено факту спільного проживання як чоловіка та жінки в спірний період часу з 2014 по 2020 рік. У вказаний період померлий ОСОБА_9 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_11 , а на час загибелі (травень 2023 року) перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_12 
Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Частиною 3 статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі висновками експертів.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 ЦПК України).
Аналізуючи вищевказані норми процесуального права слід зазначити, що судова експертиза як один із засобів доказування, сприяє всебічному, повному й об`єктивному дослідженню обставин справ, постановленню законних і обґрунтованих судових рішень.
Згідно положень ч.1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
За змістом ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Відповідно до ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у ч. 3 ст.128 цього Кодексу.
Тобто передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства відповідно до ч. 1 ст. 130 СК України є смерть того, батьківство кого встановлюється, або оголошення його померлим.
Крім того, для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема, призначення судової молекулярно-генетичної експертизи.
У постанові ВС від 21.02.2020 у справі №643/9245/18 зроблено висновок по застосуванню ст.130 СК України та вказано, що «закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України».
Європейський суд з прав людини зауважив, що «в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року).
У справі «Міфсуд проти Мальти» (Mifsud v. Malta, заява № 62257/15, рішення набуло статусу остаточного 29 квітня 2019 року) ЄСПЛ повторив, що ДНК-тест це науковий метод, наявний для точного визначення батьківства дитини, а його доказове значення значно переважає будь-які інші докази, представлені сторонами для підтвердження або спростування біологічного батьківства.
Таким чином висновок судової молекулярно-генетичної експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. 
За такого правового регулювання питання про встановлення факту батьківства, яке порушено перед судом у цій справі, висновок суду першої інстанції про необхідність призначення судової молекулярно-генетичної експертизи є обґрунтованим, так як біологічне походження дитини від певного чоловіка не можливо визначити у інший спосіб.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 не проживала однією родиною без реєстрації шлюбу з померлим ОСОБА_9 відхиляються апеляційним судом, оскільки такі обставини не мають відношення до вирішення питання щодо проведення судової молекулярно-генетичної експертизи для встановлення біологічного споріднення між батьком та дитиною.
Апеляційним судом відхиляються доводи апеляційної скарги стосовно того, що судом першої інстанції не було враховано думку учасників справи проти призначення судової експертизи, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, заінтересованою особою ОСОБА_8 було подано до суду заперечення, на яке посилається скаржник, в якому вона просить відмовити в задоволенні заяви про встановлення факту батьківства, не вказуючи про відмову у задоволенні клопотання про призначення у справі судової експертизи (а.с.134-135). При цьому , ОСОБА_7 , законний представник ОСОБА_6 в питанні призначення експертизи у даній покладалася на розсуд суду (а.с.131).
Посилання скаржника на те, що заінтересована особа ОСОБА_2 належним чином не була повідомлена про дату та час судового засідання спростовуються матеріалами справи, з яких вбачається, що судову повістку нею отримано особисто за тією адресою, де ОСОБА_2 зареєстрована згідно до довідки відділу центру надання адміністративних послуг Слобожанської селищної ради (а.с. 73, 78).
Таким чином, аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що оскаржуване судове рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права, тому подана апеляційна скарга має бути залишена без задоволення.
Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.07.2024про призначення експертизи у даній справі слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, 

п о с т а н о в и в  :

апеляційну скаргу – відхилити.
       Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.07.2024про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи у даній цивільній справі – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.
Повну постанову складено 03.09.2024.

Суддя-доповідач

Судді