ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2024 року	Львів	Справа № 140/35584/23 пров. № А/857/6904/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді –                                                   Ніколіна В.В.,
суддів –                                                             Гінди О.М., Матковської З.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу  Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2024 року (суддя – Лозовський О.А., м. Луцьк) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМЕРС СТАР" до  Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови,-

                                                        ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КОМЕРС СТАР" у грудні 2023 року звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області, в якому просило: визнати протиправними та скасувати постанови від 23.10.2023 №30/05.04-11, №33/05.04-11, №34/05.04-11 про накладення стягнень, передбачених статтею 20 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення». В обґрунтування позовних вимог зазначає, що інформація про продукцію не вважається рекламою і може бути розміщена у місцях, де вона реалізується. Розміщення інформації про продукцію (пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння) здійснюється з метою задоволення прав споживачів такої продукції на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, наявний асортимент і забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Тому, на думку позивача, на торговельному обладнанні ТзОВ «Комерс Стар», розміщеному у магазині «Табакерка», відображено виключно інформацію про продукцію (пристрої для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, яка реалізується в даному магазині, і не міститься жодної комерційної інформації, що спростовує позицію ГУ Держпродспоживслужби у Волинській області щодо порушення ТзОВ «Комерс Стар» вимог Закону №2899-ІУ і свідчить про безпідставність та протиправність оскаржуваних постанов та необхідність її скасування з цих підстав.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2024 року позов задоволено.
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що стаття 16 Закону №2899-IV стосується виключно заборони реклами, стимулювання продажу та спонсорства тютюнових виробів, натомість до позивача були застосовані штрафні санкції за рекламу та стимулювання продажу пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння , а також рекламу та стимулювання продажу електронних сигарет, заправних контейнерів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах. Звертає увагу, що інформація, що транслювалася на рекламних засобах/світлових екранах це не супровідна документація, що додається до продукції, а також не етикетка чи маркування. Також, інформація, що транслювалася на рекламних засобах/світлових екранах не може вважатися інформацією про продукцію, оскільки законодавством визначено спеціальний спосіб інформування споживачів про цей товар. Вважає, що у магазині «Табакерка» доводилася до відома споживачів інформація про товар не у спосіб передбачений частиною 2 статті 15 Закону України «Про захист прав споживачів».
Позивач подав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити таку без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що  на підставі наказу від 25.09.2023 №386-адм «Про проведення заходу державного нагляду (контролю)» та направлення на проведення заходу державного нагляду (контролю) від 02.10.2023 №258 проведено позапланову перевірку  магазину «Табакерка», де здійснює господарську діяльність ТзОВ «Комерс Стар» за адресою: Волинська область, місто Луцьк, проспект Соборності, 43, на предмет дотримання законодавства про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення, за результатом якого складено Акт №13/05.04-10 від 12.10.2023,  яким встановлено порушення позивачем вимог статей 16, 16-1, 16-2 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення».
Як вбачається із вказаного акту, за результатами проведення заходу державного контролю встановлено, зокрема: 03.10.2023 під час проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) у магазині «Табакерка» ТзОВ «Комерс Стар» зафіксовано розповсюдження реклами та стимулювання продажу тютюнових виробів, знаків для товарів і послуг, інших об`єктів права інтелектуальної власності, під якими випускаються тютюнові вироби в тому числі розміщення інформації про виробника тютюнових виробів і про тютюнові вироби у місцях, де ці вироби реалізуються чи надаються споживачеві, у т. ч. на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі; розповсюдження реклами та стимулювання продажу пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згорання, знаків для товарів і послуг, інших об`єктів права інтелектуальної власності, під якими випускаються пристрої для споживання тютюнових виробів без їх згорання; розповсюдження реклами та стимулювання продажу електронних сигарет, заправних контейнерів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах. Зокрема у місці де реалізуються тютюнові вироби, з метою  стимулювання продажу тютюнових виробів, розповсюджується реклама наступного змісту: а саме на прилавку розміщено рекламний елемент VEEBA, одноразова електронна сигарета. 300-600 затяжок 299 грн. В магазині розмішений сигаретний бокс, верхня частина якого яскраво підсвічена та рекламує чотири окремі елементи товару, а саме «IQOS ORIGINALS DUO 1399 грн»; «IQOS ORIGINALS ONE 1399 грн»; «VEEV 199 грн», «lil SOLID 2.0 399 грн», а також на окремій підсвіченій вітрині виокремлено сигаретні пачки ТМ «Chesterfield» в кількості 5 шт. На іншому сигаретному боксі, для привертання уваги споживача, в освітлених вітринах виокремлено сигаретні пачки ТМ «Winston» в кількості 1 пачка та «Sobranie» 2 пачки. Окрім того, на сигаретному боксі «Glo» виділені окремі рекламні місця, які привертають увагу споживача за допомогою лед підсвітки, на одному з яких виокремлено сигарети ТМ «LUCKY STRIKE» в кількості 2 пачки та безпосередню саму продукцію ТМ «Glo» (а. с. 11-13).
23.10.2023 за результатами розгляду матеріалів справи, відповідачем було прийнято постанови №30/05.04-11, №33/05.04-11, №34/05.04-11 про накладення стягнень, передбачених статтею 20 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів їх шкідливого впливу на здоров`я населення», якими до ТзОВ «Комерс Стар» застосовано фінансові стягнення на загальну суму 90000,00 грн (а. с. 17).
Не погоджуючись із вказаними постановами, позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що позивач не здійснював рекламу тютюнових виробів, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння та електронних сигарет, а здійснював їх продаж, і саме з цією метою товар був виставлений та представлений на вітринах магазину.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про захист прав споживачів» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, здійснює державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечує реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів.
Відповідно до статті 19 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» державний контроль за дотриманням положень цього Закону здійснюють відповідні центральні органи виконавчої влади в межах повноважень, визначених законом.
Статтею 20 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» передбачено, що особи, винні у порушенні законодавства про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення, несуть відповідальність згідно з законом.
У відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2015 №442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» утворена Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, реорганізувавши шляхом перетворення Державну ветеринарну та фітосанітарну службу і приєднавши до Служби, що утворюється, Державну інспекцію з питань захисту прав споживачів і Державну санітарно-епідеміологічну службу та поклавши на Службу, що утворюється, функції з реалізації державної політики, які виконували органи, що припиняються (крім функцій з реалізації державної політики у сфері племінної справи у тваринництві, у сфері гігієни праці та функцій із здійснення дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення працівників), а також функції із здійснення державного контролю (нагляду) за дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; здійснення державного нагляду (контролю) у сфері туризму та курортів.
ГУ Держпродспоживслужби у Волинській області утворене відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 №1092 «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів», є територіальним органом Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів та їй підпорядковане.
Основні принципи та напрями державної політики щодо попередження куріння тютюнових виробів, зниження рівня їх вживання серед населення, обмеження доступу до них дітей, охорони здоров`я населення від шкоди, що завдається їхньому здоров`ю внаслідок розвитку захворювань, інвалідності, а також смертності, спричинених курінням тютюнових виробів чи іншим способом їх вживання визначено Законом України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення», відповідно до статті 1 якого, реклама й стимулювання продажу тютюну - будь-який вид передачі комерційної інформації, рекомендації або дії, метою чи результатом або ймовірним результатом якого є стимулювання продажу тютюнового виробу або вживання тютюну, прямо чи опосередковано.
Згідно із абзацом 6 частини 1 статті 16 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» забороняються будь-яка реклама та стимулювання продажу тютюнових виробів, знаків для товарів і послуг, інших об`єктів права інтелектуальної власності, під якими випускаються тютюнові вироби, в тому числі, розміщення інформації про виробника тютюнових виробів та/або тютюнові вироби у місцях, де ці вироби реалізуються чи надаються споживачеві, у тому числі на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі, за виключенням одного плаката розміром не більше 40х30 см на одне місце торгівлі, в якому надається текстова інформація про наявні в продажу тютюнові вироби та ціни на них.
З урахуванням наведеного, судом встановлено, що абзацом 6 частини 1 статті 16 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» передбачено два випадки за яких забороняються будь-яка реклама та стимулювання продажу тютюнових виробів, знаків для товарів і послуг, інших об`єктів права інтелектуальної власності, під якими випускаються тютюнові вироби, а саме: розміщення інформації про виробника тютюнових виробів; розміщення інформації про тютюнові вироби у місцях, де ці вироби реалізуються чи надаються споживачеві, у тому числі на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі.
Як видно з тексту оскаржуваних постанов, саме порушення статті 16 Закону №2899-IV стало підставою для накладення штрафних санкцій на позивача. Усі три оскаржувані постанови були складені на підставі одного акту перевірки, де апелянт вказав порушення статті 16 Закону №2899-IV. Таким чином необґрунтованими покликання апелянта на те, що суд першої інстанції при винесенні рішення безпідставно покликається на статтю 16 Закону №2899-IV.
Відповідальність за порушення законодавства про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення передбачена статтею 20 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення», відповідно до абзацу 13 частини 2 якої за порушення норм цього Закону центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, застосовує фінансові санкції до суб`єктів господарювання у разі порушення заборони щодо реклами, стимулювання продажу та спонсорства тютюнових виробів - від тридцяти тисяч гривень до п`ятдесяти тисяч гривень за кожен факт реклами на окремому рекламному носії або кожний окремий захід з метою стимулювання продажу тютюнових виробів.
Відтак, лише у разі вчинення суб`єктом господарювання навіть однієї із передбачених абзацом 6 частини 1 статті 16 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» заборон, до останнього застосовуються фінансові санкції, визначені абзацом 13 частини 2 статті 20 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення».
Слід зазначити, що відповідачем в порушення вимог Закону №2899-IV не зазначив в Акті перевірки та оскаржуваних постановах: яку саме інформацію про товар чи його виробника позивач розміщував в торговому об`єкті за місцем продажу товару; які саме зображення, малюки, кольорові елементи, фонові вставки були відмінними від кольору торговельного обладнання чи оформлення вітрини.
У статті 1 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» поняття «реклама й стимулювання продажу тютюну» визначається, як будь-який вид передачі комерційної інформації, рекомендації або дії, метою чи результатом або ймовірним результатом якого є стимулювання продажу тютюнового виробу або вживання тютюну, прямо чи опосередковано.
Відповідно до змісту цієї статті забороняються будь-яка реклама та стимулювання продажу тютюнових виробів, знаків для товарів і послуг, інших об`єктів права інтелектуальної власності, під якими випускаються тютюнові вироби, в тому числі продаж, пропонування для продажу, поставка чи реклама нетютюнових виробів, послуг, реклама або упаковка яких містить напис, малюнок чи будь-яке інше зображення, повідомлення, які повністю або в частині ідентифікуються чи асоціюються з тютюновим виробом, знаком для тютюнових товарів і послуг чи з виробником тютюнових виробів.
Сукупний аналіз наведених норм права свідчить, що законодавством встановлена заборона розміщення у місцях реалізації тютюнових виробів, в тому числі на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі, саме інформації про такі тютюнові вироби або їх виробників, а не безпосередньо самих виробів, розміщення зразків яких у місцях їх реалізації є однією з обов`язкових вимог правил роздрібної торгівлі тютюновими виробами.
Поряд з наведеними положеннями законодавства України під час реалізації тютюнових виробів суб`єкт господарювання також повинен враховувати вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», у статті 15 якого закріплено право споживача на інформацію про продукцію, яке, в свою чергу, кореспондується із відповідним обов`язком суб`єктів, які здійснюють реалізацію продукції, забезпечити реалізацію споживачами такого права.
Відповідно до положень цієї статті споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги).
Інформація про продукцію повинна містити: 1) назву товару, найменування або відтворення знака для товарів і послуг, за якими вони реалізуються; 2) найменування нормативних документів, вимогам яких повинна відповідати вітчизняна продукція; 3) дані про основні властивості продукції, а щодо продуктів харчування - про склад (включаючи перелік використаної у процесі їх виготовлення сировини, в тому числі харчових добавок), номінальну кількість (масу, об`єм тощо), харчову та енергетичну цінність, умови використання та застереження щодо вживання їх окремими категоріями споживачів, а також іншу інформацію, що поширюється на конкретний продукт; 4) відомості про вміст шкідливих для здоров`я речовин, які встановлені нормативно-правовими актами, та застереження щодо застосування окремої продукції, якщо такі застереження встановлені нормативно-правовими актами; 5) позначку про наявність або відсутність у складі продуктів харчування генетично модифікованих компонентів; 6) дані про ціну (тариф), умови та правила придбання продукції; 6-1) виробник (продавець) у разі виявлення недостовірної інформації про продукцію (якщо вона не шкодить життю, здоров`ю або майну споживача) протягом тижня вилучає цю продукцію з продажу та приводить інформацію про неї до відповідності; 7) дату виготовлення; 8) відомості про умови зберігання; 9) гарантійні зобов`язання виробника (виконавця); 10) правила та умови ефективного і безпечного використання продукції; 11) строк придатності (строк служби) товару (наслідків роботи), відомості про необхідні дії споживача після їх закінчення, а також про можливі наслідки в разі невиконання цих дій; 12) найменування та місцезнаходження виробника (виконавця, продавця) і підприємства, яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживача, а також проводить ремонт і технічне обслуговування.
Частиною другою статті 15 Закону України «Про захист прав споживачів» визначені також способи доведення вищезгаданої інформації до відома споживачів, а саме, у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також у маркуванні чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для окремих видів продукції або в окремих сферах обслуговування.
При цьому, у частині першій статті 15 Закону України «Про захист прав споживачів» прямо визначено, що інформація про продукцію не вважається рекламою.
У відповідності до пункту 13 Правил роздрібної торгівлі тютюновими виробами, затверджених наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 24.07.2002 №218, маркування тютюнових виробів передбачає наявність такої інформації: на кожній одиниці тютюнової продукції (сигареті, цигарці тощо) - власна назва виробу; на кожній пачці, коробці або сувенірній коробці - найменування підприємства-виробника або тютюнової компанії; загальної та власної назви; наявність фільтрувального мундштука; кількість одиниць у пачці, коробці чи сувенірній коробці; відомості про вміст смол та нікотину, що входять до складу тютюнових виробів і виділяються з тютюновим димом під час їх куріння, які нанесені на зовнішню поверхню однієї меншої сторони пачки, коробки або сувенірної коробки та займають не менше 15 відсотків площини цієї сторони; основне медичне попередження споживачів тютюнових виробів та додаткове медичне попередження відповідно до чинного законодавства; позначення нормативного документа (для продукції вітчизняного виробництва, призначеної для реалізації на території України); штрихового коду.
Таким чином, розміщення одиниць тютюнової продукції із відповідним маркуванням у місці, в якому здійснюється реалізація таких виробів, є одним із заходів виконання суб`єктами господарювання вимог законодавства України щодо забезпечення прав споживачів на інформацію про продукцію, у зв`язку з чим зазначені дії не можуть розглядатись як реклама або стимулювання продажу у розумінні Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення».
Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08.09.2021 у справі №420/869/21.
Комерційну інформацію не слід плутати з інформацією про продукцію, яка може розміщуватися у місцях продажу (реалізації) продукції (товарів) і яка надається споживачам (покупцям) такої продукції (товару) та уможливлює свідомий і компетентний вибір споживача при обранні та придбанні продукції.
Як підкреслює Верховний Суд у постанові від 03.04.2018 у справі №815/87/17, суб`єкт господарювання несе відповідальність за порушення вимог статті 16 Закону №2899-IV виключно у тому випадку, коли відповідна рекламна діяльністю або стимулювання продажу тютюну спрямовано здійснюється в комерційних цілях.
Так, TOB «Комерс Стар» розмістили товар - вироби/пристрої у місці їх продажу, проте таке розміщення товару не тотожне розміщенню інформації про виробника виробів/пристроїв та/або вироби/пристрої у місцях, де ці вироби/пристрої реалізуються чи надаються споживачеві, у тому числі на елементах обладнання та/ або оформлення місць торгівлі.
З огляду на відсутність законодавчої заборони, суб`єкти господарювання, в тому числі і ТОВ «Комерс Стар», мають право розміщувати тютюнові вироби у місці їхнього продажу (де ці вироби реалізуються чи надаються споживачеві. Таке правомірне розміщення тютюнових виробів у місці їхнього продажу не є і не може вважатись рекламуванням та стимулюванням продажу тютюнових виробів.
ТОВ «Комерс Стар» також не розміщувало жодної комерційної інформації, рекомендації щодо пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, електронних сигарет, заправних контейнерів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, що виключає наявність в його діях будь-яких порушень.
Як встановлено матеріалами справи, оскаржувані постанови від 23.10.2023 №30/05.04-11, №33/05.04-11, №34/05.04-11 прийняті ГУ Держпродспоживслужби у Волинській області з підстав розповсюдження та стимулювання продажу тютюнових виробів, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння та електронних сигарет.
Суд першої інстанції вірно вказує, що не можна вважати рекламою та стимулюванням продажу інформацію про тютюнові вироби чи про пристрої для споживання тютюнових виробів, які реалізуються в магазині.
При цьому слід зауважити, що захід державного нагляду (контролю) проведений відповідачем у спеціалізованому магазині «ТАБАКЕРКА», де здійснюється продаж тютюнових виробів, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння та електронних сигарет, що передбачає надання інформації споживачу про продукцію.
Вказані обставини не є дією, основною метою якої є стимулювання осіб до споживання тютюнових виробів.
Колегія суддів резюмує, що позивач не здійснював рекламу тютюнових виробів, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння та електронних сигарет, а здійснював їх продаж, і саме з цією метою товар був виставлений та представлений на вітринах магазину.

Отже, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про задоволення адміністративного позову.

В підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.

Міркування і твердження апелянта не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим його апеляційна скарга на рішення суду не підлягає задоволенню.

Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

                                                       ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2024 року у справі №140/35584/23 – без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	В. В. Ніколін 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	З. М. Матковська