ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2024 року
м. Хмельницький

Справа № 686/13188/21
Провадження № 22-ц/4820/1372/24

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,
секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,
з участю представника Міністерства юстиції України, 

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Стефанишина С.Л. від 31 травня 2024 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Гатинюк Тетяни Юріївни про визнання незаконною відмови у прийнятті виконавчого листа до виконання.
Заслухавши доповідача, пояснення учасника справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд, -

в с т а н о в и в: 

14.12.2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд із скаргою на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Гатинюк Т.Ю. про визнання незаконною відмови у прийнятті виконавчого листа до виконання у справі №686/13188/21.
Скаржник зазначав, що державним виконавцем Гатинюк Т.Ю. безпідставно відмовлено у прийнятті до негайного виконання виконавчого листа у справі №686/13188/21, виданого 12.12.2022 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області про стягнення з держави Україна на його користь 500 грн. моральної шкоди та 10 грн. майнової шкоди шляхом надсилання йому повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, просив визнати незаконною відмову.
Ухвалою Хмельницького міськарйонного суду Хмельницької області від 31 травня 2024 року в задоволенні скарги ОСОБА_1  на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Гатинюк Тетяни Юріївни про визнання незаконною відмови у прийнятті виконавчого листа до виконання – відмовлено.    
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду як незаконну. На його думку, суд фактично визнав, що рішення суду в державі Україна може не тільки не виконуватись, а виданий судом виконавчий лист про стягнення коштів з держави Україна не підлягає прийняттю до його примусового виконання, якщо він виданий ОСОБА_1 .
У відзиві Департамент ДВС Міністерства юстиції України просить апеляційну скаргу залишити без задоволення як безпідставну. Вказує, що механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення передбачений Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженим постановою КМУ від 03.08.2011 року №845. Державний виконавець діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом, а тому підстави для задоволення скарги відсутні.
Апелянт в засідання апеляційного суду не з`явився, будучи належно повідомленими про розгляд справи.
Представник Міністерства юстиції України заперечив проти задоволення апеляційної скарги.
Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Так, встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24.09.2021 року в справі №686/13188/21 позов ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з Держави Україна на користь позивача 500 грн. компенсації моральної шкоди і 10 грн. майнової шкоди.
ОСОБА_1 звернувся до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою щодо примусового виконання виконавчого листа №686/13188/21 від 12.12.2022 року.
Повідомленням від 06.12.2023 року державний виконавець відділу повернув виконавчий лист №686/13188/21 від 12.12.2022 року без прийняття до виконання.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Гатинюк Т.Ю. вчинені відповідно до закону і є правомірними. Скаржником не доведено, що оскаржувані ним дії державного виконавця призвели до порушення його прав та свобод. 
Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Згідно пункту 9 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем.
Пунктом 2 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконується органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політку у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень за рахунок коштів передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.
Частиною 2 ст. 3 вказаного Закону  стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», із заявою про виконання рішення суду.
Згідно з абзацом першим пункту 1 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 15 квітня 2015 року №215 (далі Положення), в чинній на час виникнення спірних правовідносин редакції, реалізацію державної політики у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів здійснює Казначейство. Відповідно до покладених на Казначейство завдань, воно здійснює безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду (підпункт 3 пункту 4 Положення).
Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення передбачений Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 (далі Порядок).
Відповідно до пункту 3 Порядку у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів. Пунктом 4 Порядку на органи Казначейства покладені обов`язки, зокрема, щодо вжиття заходів до виконання виконавчих документів.
Згідно п.п. 2 пункту 35 Порядку казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації): шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень.
За пунктом 36 Порядку у разі здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 цього Порядку стягувачі подають документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку, до органу Казначейства за місцезнаходженням органу державної влади, внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності якого заподіяно шкоду.
Отже, виконавчі документи щодо стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.
Тобто, саме казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування шкоди заподіяної фізичними особами внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності. 
Тому державний виконавець обґрунтовано на підставі п.9 ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» повернула виконавчий лист №686/13188/21 від 12.12.2022 року ОСОБА_1 без прийняття до виконання.
Відтак суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що державний виконавець діяла на підставі та в межах повноважень, у спосіб, що передбачений законом, тому відсутні підстави для визнання незаконною відмови у прийнятті виконавчого листа до виконання.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається. 
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 травня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 серпня 2024 року.

Судді                                                          Л.М. Грох
       
       Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк