У х в а л а
20 червня 2024 року
м. Київ
Справа № 757/29209/22-ц
Провадження № 61-6938ск24
Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Гудими Д. А. ознайомився із касаційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (далі - скаржник), інтереси якого представляє адвокат Колодочка Павло Олександрович (далі - адвокат),
на рішення Печерського районного суду міста Києва від 16 березня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 березня 2024 року
у справі за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до скаржника про визнання неправомірними дій щодо вимоги сплатити заборгованість, достроково повернути кредит, щодо нарахування процентів, штрафних санкцій та інших платежів за договором, зобов`язання списати неустойки та звільнити від обов`язку погашати основну суму кредитного боргу і
в с т а н о в и в :
1.           9 травня 2024 року адвокат в інтересах скаржника подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати зазначені судові рішення та спрямувати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
2.           За змістом абзацу першого частини першої статті 185 і частини другої статті 393 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє ухвалу про залишення цієї скарги без руху.
3.           Оскільки касаційна скарга не відповідає низці вимог ЦПК України, її слід залишити без руху.
(1) Щодо підстав касаційного оскарження
4.           За змістом пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). Скаржник такі підстави не конкретизував.
4.1.       Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
(1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні (абзац другий пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України);
(2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні (пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України);
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду (абзац третій пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України).
(3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України);
(4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
4.2.       За змістом наведених приписів, особа, яка подає касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після його перегляду апеляційним судом та/або на постанову апеляційного суду, має у касаційній скарзі достатньо чітко вказати одну чи більше підстав касаційного оскарження (із зазначених вище чотирьох), а також обґрунтувати таку підставу (такі підстави).
4.3.       У касаційній скарзі адвокат зазначив, що оскаржені судові рішення суди першої й апеляційної інстанцій ухвалили «без висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду». Стверджує, що у судових рішеннях відсутні посилання на будь-які висновки Верховного Суду. Проте адвокат не конкретизував, щодо застосування якої саме норми права та які висновки Верховного Суду не врахували суди попередніх інстанцій, а також не зазначив постанов Верховного Суду, у яких ці висновки викладені. Крім того, виділив жирним шрифтом цитати пунктів 3 і 4 частини другої статті 389 ЦПК України, але чітко не пов`язав відповідні приписи із ситуацією скаржника. Тому має навести відповідне обґрунтування.
(2) Щодо дотримання принципу рівності
5.           До касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет (речення перше пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України).
5.1.       До касаційної скарги адвокат додав копії супровідного листа Київського апеляційного суду від 9 квітня 2024 року, довіреності від 15 грудня 2022 року № 4106-К-Н-О та касаційної скарги. До копії останньої для позивача не додав копії довіреності від 15 грудня 2022 року № 4106-К-Н-О. Надав її виключно для суду. Проте ЦПК України не передбачає для учасника справи, який оскаржує судові рішення, можливості визначати, які додані до касаційної скарги матеріали не надавати іншим учасникам справи. Позивач має право висловитися щодо належності підтвердження повноважень на представництво інтересів скаржника. Більше того, якби скаржник подав касаційну скаргу разом із доданими до неї матеріалами в електронній формі через електронний кабінет, позивач, якщо він має такий кабінет, теж не був би обмежений у можливості ознайомлення з відповідним додатком.
5.2.       З огляду на вказане скаржник має подати до суду копію довіреності від 15 грудня 2022 року № 4106-К-Н-О для позивача.
(3) Щодо сплати судового збору
6.           До касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (пункт 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України). 
7.           Скаржник у переліку додатків зазначив доказ про сплату судового збору, однак до касаційної скарги його не додав. Відсутність цього документа 13 травня 2024 року виявили під час розкриття отриманого поштою конверта працівники відділу опрацювання документів (канцелярії) управління забезпечення автоматизованого документообігу суду та склали відповідний акт № 531. 
7.1.       Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частина друга статті 133 ЦПК України).
7.2.       Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина перша статті 4 Закону України «Про судовий збір»).
7.3.       За подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору встановлюється у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми (підпункт 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»).
7.4.       За змістом підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру встановлюється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» такий мінімум у місячному розмірі з 1 січня 2022 року становив 2 481,00 грн. 
7.5.       Позивач звернувся до суду з позовом у жовтні 2022 року. Заявив три немайнові вимоги: 
-                  визнати неправомірними дії скаржника щодо пред`явлення вимоги сплатити прострочену заборгованість, достроково повернути споживчий кредит разом із нарахованими відсотками за користування кредитом і неустойкою, щодо нарахування процентів, штрафних санкцій та інших платежів за договором про іпотечний кредит №МR80GK0040300017 від 7 лютого 2020 року (далі - кредитний договір), починаючи з 24 лютого 2022 року;
-                  зобов`язати скаржника списати будь-які неустойки (штрафи, пеню), нараховані з 24 лютого 2022 року за невиконання зобов`язання за кредитним договором;
-                  зобов`язати скаржника звільнити позивача від обов`язку погашати основну суму іпотечного кредиту та нараховані відсотки за ним до деокупації міста Маріуполя Донецької області.
Суд першої інстанції задовольнив лише останню вимогу; у задоволенні інших - відмовив; стягнув зі скаржника на користь позивача 992,40 грн судового збору. Таке рішення апеляційний суд залишив без змін. 
7.6.       Скаржник оскаржив обидва судові рішення як у частині задоволеної вимоги, так і тих, у задоволенні яких суди попередніх інстанцій відмовили. Просить скасувати їхні судові рішення повністю та скерувати справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Тому має сплатити судовий збір за касаційне оскарження судових рішень щодо вирішення трьох немайнових вимог: 2 481,00 грн х 0,4 х 3 х 200 % = 5 954,40 грн.
Реквізити для оплати: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача: 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); номер рахунку отримувача: UA288999980313151207000026007; код класифікації доходів бюджету: 22030102; найменування платежу: судовий збір (Верховний Суд, 055); призначення платежу: *;101;14360570; судовий збір, за скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», Верховний Суд (Касаційний цивільний суд), справа № 757/29209/22-ц).
7.7.       Скаржник має надати суду документ про сплату судового збору у зазначеному розмірі разом із копією цього документа для позивача.
(4) Щодо строку на усунення недоліків касаційної скарги
8.           В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (речення перше абзацу першого частини другої статті 185 ЦПК України). Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (речення друге частини третьої статті 185 ЦПК України).
9.           Для усунення недоліків, вказаних у цій ухвалі,Верховний Суд встановлює десятиденний строк із дня її вручення скаржникові або адвокатові. У разі невиконання у встановлений строк вимог ухвали Верховний Суд вважатиме касаційну скаргу неподаною та поверне її скаржникові.
Керуючись статтями 185, 260, 261, 392, 393 ЦПК України,
у х в а л и в :
1. Залишити без руху касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Печерського районного суду міста Києва від 16 березня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання неправомірними дій щодо вимоги сплатити заборгованість, достроково повернути кредит, щодо нарахування процентів, штрафних санкцій та інших платежів за договором, зобов`язання списати неустойки та звільнити від обов`язку погашати основну суму кредитного боргу.
2. Встановити для усунення недоліків касаційної скарги десятиденний строк із дня вручення цієї ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Суддя 	 	Д. А. Гудима