КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
01 липня 2024 року
 
справа № 359/11248/23
                                     
провадження № 33/824/1117/2024 
 
         Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ   Музичко С.Г., розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника  ОСОБА_1 - Рибарука Миколи Миколайовича на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 грудня 2023  року про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
 
В С Т А Н О В И В :
 
Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 грудня 2023  року  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800  гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років з оплатним вилученням транспортного засобу марки «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_1 .
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536 гривень 80 копійок.
Не погоджуючись із постановою суду захисник Лисицького М.А. 11 січня 2024 року подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що дії ОСОБА_1 були неправильно кваліфіковані за ч. 5 ст. 126 КУпАП, а висновки суду про наявність складу інкримінованого правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що правопорушення не утворюють спеціальної повторності і підлягали кваліфікації за ч. 2 ст. 126 КУпАП. При цьому, вчинення ОСОБА_1 протягом року однорідного правопорушення, за яке його вже було піддано адміністративному стягненню належало кваліфікувати як обставину, що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення. 
Вказує, що матеріали справи не містять належних доказів повторності вчинення ОСОБА_1 правопорушення, а саме відсутні докази про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за тією ж частиною ст. 126 КУпАП протягом року.
Крім того, скаржник просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду з посиланням на те, що ОСОБА_1 не був повідомлений про час та місце розгляду справи в суді першої інстанції, 01 грудня 2023 року справа була розглянута без його участі, тобто без дотримання вимог ст. 268, ч. 1 ст. 277 КУпАП, так як відсутні відомості щодо належного повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та в окремих випадках прокурором. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.
За змістом положень ч. 2 ст. 294 КУпАП, строк на апеляційне оскарження постанови судді, пропущений із поважних причин, може бути поновлений особі, яка звертається із відповідним клопотанням.
Наведені заявником підстави можна визнати поважними, а тому строк на апеляційне оскарження постанови суду слід поновити.
В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник просили апеляційну скаргу задовольнити.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є в тому числі всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з положеннями ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 5 ст. 126 КУпАП встановлено, що повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме: керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством; Керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; Керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; Керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами -тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 07 листопада 2023 року  о 11 год. 13 хв. в м. Бориспіль по вул. Київський Шлях, 2 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «BMW X5» д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом. Дане правопорушення вчинив повторно протягом року, чим порушив п. 2.1.а ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП настає у разі повторного протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
В матеріалах справи наявна копія постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2022 року  про притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП , накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн, та позбавлено права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.
Постанова суду про набрала законної сили протягом десяти днів з дня її винесення, тобто 15 жовтня 2022 року. 
Також в матеріалах справи наявна постанова про накладення адміністративного стягнення, відповідно до якої 22.01.2023 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП.
Водночас, 07 листопада 2023 року ОСОБА_1 не був позбавлений права керування, оскільки відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2022 року, яка набрала законної сили 15 жовтня 2022 року, останній був позбавлений права керування на один рік, відтак ОСОБА_1 був позбавлений права керування до 15 жовтня 2023 року.
Отже, фактично 07 листопада 2023 року ОСОБА_1  не був позбавлений права керування, однак не мав права керування транспортним засобом, оскільки посвідчення водія не поновив.
Відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування, передбачена ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Разом із цим, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП раніше, на підставі чого дії останнього кваліфіковано за частиною 5 зазначеної статті, яка передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення.
Частиною 2 статті 62 Конституції України встановлено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Перевіривши матеріали справи та оцінюючи наявні у справі докази в їх сукупності, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність події та наявності в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Клопотання захисника  ОСОБА_1 - Рибарука Миколи Миколайовичапро поновлення  строку задовольнити.
Поновити захиснику ОСОБА_1 - Рибаруку Миколі Миколайовичу строк на апеляційне оскарження постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 грудня 2023  року.
Апеляційну скаргу  захисника  ОСОБА_1 - Рибарука Миколи Миколайовича задовольнити.
Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 грудня 2023  року  скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя