ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
26 червня 2024 року
м. Київ
 
справа № 758/13812/21
провадження № 61-16457св23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є.,
суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю. (суддя-доповідач),
учасники справи:
позивач - Київська міська рада,
відповідачі: ОСОБА_1 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Комарницька Ольга Володимирівна, ОСОБА_2 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Падалка Роман Олегович, Товариство з обмеженою відповідальністю «КУРСОР-АВТО»,
третя особа - Гаражний автокооператив «Вікторія»,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справикасаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КУРСОР-АВТО» на рішення Подільського районного суду м. Києва від 18 квітня 2023 року в складі судді Волошина В. О. та постанову Київського апеляційного суду від 17 жовтня 2023 року в складі колегії суддів: Шебуєвої В. А., Матвієнко Ю. О., Крижанівської Г. В. та касаційну скаргу Київської міської ради на постанову Київського апеляційного суду від 17 жовтня 2023 року,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог 
У жовтні 2021 року Київська міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Комарницької О. В., ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «КУРСОР-АВТО» (далі - ТОВ «КУРСОР-АВТО»), приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Падалки Р. О. та з урахуванням уточнення позовних вимог просила: 
визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Комарницької О. В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 10 грудня 2018 року № 44520203 на об`єкт нерухомого майна, обліковий код: 91:066:0005, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1717049480000, за ОСОБА_1 ;
визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Падалки Р. О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05 лютого 2020 року № 50990278 на об`єкт нерухомого майна, обліковий код: 91:066:0005, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1717049480000, за ОСОБА_2 ;
визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Падалки Р. О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 07 липня 2021 року № 59134535 на об`єкт нерухомого майна, обліковий код: 91:066:0005, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1717049480000, за ТОВ «Курсор-Авто»;
зобов`язати ТОВ «Курсор-Авто» звільнити самовільно зайняту земельну ділянку орієнтовною площею 22,2 кв. м на проспекті Правди 39 у Подільському районі міста Києва (код ділянки 91:066:0005) та повернути її Київській міській раді, привівши у придатний для використання стан.
На обґрунтування позову зазначала, що 10 грудня 2018 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Комарницька О. В. прийняла рішення про реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на гараж, ряд № НОМЕР_1 , на АДРЕСА_1 . 05 лютого 2020 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Падалко Р. О. прийняв рішення про державну реєстрацію право власності на вищезазначений об`єкт нерухомості за ОСОБА_2 , а 07 липня 2021 року - за ТОВ «КУРСОР-АВТО».
Київська міська рада як єдиний розпорядник земель комунальної власності міста Києва жодних рішень про передачу у власність чи користування земельної ділянки під будівництво гаража ОСОБА_1 , ОСОБА_2 чи ТОВ «КУРСОР-АВТО» не приймала, отже ОСОБА_1 здійснила самочинне будівництво об`єкта нерухомого майна на земельній ділянці, яка належить на праві власності територіальній громаді м. Києва, та на підставі неналежних документів здійснила реєстрацію самочинно збудованого нерухомого майна. 
З урахуванням наведеного, Київська міська рада просила позов задовольнити.
Короткий зміст рішення судів першої та апеляційної інстанції
Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 18 квітня 2023 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Комарницької О. В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 10 грудня 2018 року № 44520203 на об`єкт нерухомого майна, обліковий код: 91:066:0005, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1717049480000, за  ОСОБА_1 .
Визнано протиправним та скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Падалки Р. О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05 лютого 2020 року № 50990278 на об`єкт нерухомого майна, обліковий код: 91:066:0005, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1717049480000, за ОСОБА_2 .
Визнано протиправним та скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Падалки Р. О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 07 липня 2021 року № 59134535 на об`єкт нерухомого майна, обліковий код: 91:066:0005, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1717049480000, за ТОВ «КУРСОР-АВТО».
Зобов`язано ТОВ «КУРСОР-АВТО» звільнити самовільно зайняту земельну ділянку орієнтовною площею 22, 2 кв. м, що знаходиться на АДРЕСА_1 (код ділянки 91:066:0005), та повернути її Київській міській раді, привівши у придатний для використання стан.
В частині позовних вимог до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Комарницької О. В. та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Падалки Р. О. позов залишено без задоволення.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Суд першої інстанції виходив з того, що реєстрація права власності за ОСОБА_1 на гараж № НОМЕР_2 , ряд № НОМЕР_1 , на АДРЕСА_1 на земельну ділянку.
Здійснюючи реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на спірний гараж на підставі довідки гаражного автокооперативу «Вікторія» від 22 листопада 2022 року про виплату ОСОБА_1  паю, приватний нотаріус не перевірив наявність у гаражного автокооперативу «Вікторія» прав на земельну ділянку, на якій знаходиться такий гараж. Відповідачі не надали докази на підтвердження набуття гаражним автокооперативом права користування або власності на спірну земельну ділянку в установленому законом порядку. 
Спірна земельна ділянка, на якій побудований гараж, не була відведена відповідачам відповідно до порядку, встановленого для будівництва таких об`єктів нерухомого майна, отже в силу приписів частини першої, другої статті 376 ЦК України на нього не можна набути право власності.
Вимоги до приватних нотаріусів Київського міського нотаріального округу Комарницької О. В. та ОСОБА_3 про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності задоволенню не підлягають, оскільки пред`явлені до неналежних відповідачів.
Постановою Київського апеляційного суду від 17 жовтня 2023 року рішення Подільського районного суду м. Києва від 18 квітня 2023 року в частині вирішення позовних вимог Київської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Падалки Р. О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 07 липня 2021 року № 59134535 на об`єкт нерухомого майна, обліковий код: 91:066:0005, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1717049480000, за ТОВ «КУРСОР-АВТО»; зобов`язання ТОВ «КУРСОР-АВТО» звільнити самовільно зайняту земельну ділянку орієнтовною площею 22, 2 кв. м на АДРЕСА_1 (код ділянки 91:066:0005), та повернути її Київській міській раді, привівши у придатний для використання стан, скасовано та закрито провадження в справі в цій частині.
В іншій частині рішення Подільського районного суду м. Києва від 18 квітня 2023 року залишено без змін.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що вимоги Київської міської ради про визнання протиправним і скасування рішення про державну реєстрацію права власності на спірний гараж за ТОВ «КУРСОР-АВТО», зобов`язання товариства звільнити самовільно зайняту земельну ділянку та повернути її Київській міській раді, привівши у придатний для використання стан, з урахуванням суб`єктного складу спірних правовідносин підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.
 
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційних скарг
У листопаді 2023 року ТОВ «КУРСОР-АВТО» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Подільського районного суду м. Києва від 18 квітня 2023 року в частині вирішення позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішень приватних нотаріусів про державну реєстрацію права власності на спірний гараж за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також постанову Київського апеляційного суду від 17 жовтня 2023 року в цій частині, та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні зазначених вимог.
На обґрунтування касаційної скарги зазначало про застосування судом апеляційної інстанції норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених постановах Верховного Суду від 15 лютого 2018 року в справі № 910/5702/17, від 31 травня 2019 року в справі № 816/2150/18, від 24 липня 2019 року в справі № 910/10932/17, від 15 березня 2023 року в справі № 201/2288/20 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України). 
Позивач своїми діями не заперечував проти будівництва гаражів на АДРЕСА_1 , а навпаки надав дозвіл на розроблення проекту землеустрою. Гаражі на території спірної земельної ділянки знаходяться більше 30 років та будувалися на підставі відповідних документів про виділення земельної ділянки.
Апеляційний суд не застосував до спірних правовідносин законодавство, яке діяло на час будівництва гаражів.
Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не покладає на державних реєстраторів обов'язок перевіряти факт користування кооперативом земельною ділянкою, на якій побудований гараж, та вимагати надання довідки про присвоєння гаражу окремої адреси.
У грудні 2023 року Київська міська рада звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просила скасувати постанову Київського апеляційного суду від 17 жовтня 2023 року в частині закриття провадження у справі та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.
На обґрунтування касаційної скарги зазначала про застосування судом апеляційної інстанції норм прав без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 15 травня 2018 року в справі № 911/4144/16, від 16 травня 2018 року в справі № 911/4111/16, від 20 листопада 2018 року в справі № 911/44/17, від 21 листопада 2018 року в справі № 444/1786/15, від 15 січня 2019 року в справі № 911/4007/16, від 10 вересня 2019 року в справі № 910/4896/18, від 21 жовтня 2020 року в справі № 369/694/17, від 28 вересня 2022 року в справі № 522/13036/20, 11 жовтня 2023 року у справі № 757/3572/17-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України). 
Предмет спору безпосередньо стосується прав і обов'язків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Позовні вимоги до кількох відповідачів, серед яких є хоча б одна фізична особа, мають розглядатися в одному провадженні, якщо такі вимоги однорідні, нерозривно пов`язані між собою, та від вирішення однієї з них залежить вирішення інших вимог.
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 01 грудня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ТОВ «Курсор-Авто» та витребувано її матеріали з Подільського районного суду м. Києва.
26 грудня 2023 року справа № 758/13812/21 надійшла до Верховного Суду.
У грудні 2023 року Київська міська рада звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 17 жовтня 2023 року.
Ухвалою Верховного Суду від 03 квітня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою Київської міської ради.
Ухвалою Верховного Суду від 19 червня 2024 року справу призначено до судового розгляду.
Київська міська рада направила відзив на касаційну скаргу ТОВ «КУРСОР- АВТО», в якій просила залишити її без задоволення. 
Позиція Верховного Суду
Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга Київської міської ради підлягає залишенню без задоволення, а касаційна скарга ТОВ «КУРСОР-АВТО» підлягає задоволенню.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 28 грудня 2021 року гаражний автокооператив «Вікторія» (місто Київ, проспект Правди, 39) зареєстрований 04 червня 1997 року. 
Відповідно до довідки гаражного автокооперативу «Вікторія» від 22 листопада 2018 року № 34, ОСОБА_1 є членом гаражного автокооперативу «Вікторія» на підставі рішення загальних зборів № 2 від 05 червня 1990 року та є власником гаражу №  НОМЕР_2 , ряд №  НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , який побудований господарчим способом та введений в експлуатацію 1990 року. Сума паю в розмірі 1 500 грн станом на 2015 рік сплачена у повному обсязі.
На даний час процес оформлення вказаної земельної ділянки не завершений та вона перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Києва.
31 січня 2020 року Департаментом земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації проведено обстеження земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого складений акт № 20- 0050-07. У ході вказаного обстеження встановлено, що земельна ділянка площею 1, 4548 га на АДРЕСА_1 обліковується за гаражним автокооперативом «Вікторія»; за поданням Департаменту земельних ресурсів Київська міська рада не приймала рішень щодо передачі (надання) зазначеної земельної ділянки в користування (власність); інформація щодо державної реєстрації вказаної земельної ділянки у державному земельному кадастрі та державної реєстрації речових прав на неї у міському земельному кадастрі відсутня; зазначена земельна ділянка огороджена парканом та охороняється, в її межах розташовано індивідуальні збірно-розбірні та цегляні гаражі у загальній кількості 327 одиниць, двоповерхова будівля мийки автомобілів та будівля охорони.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Комарницькою О. В. 10 грудня 2018 року прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на спірний гараж за ОСОБА_1 . Підставою виникнення права власності є, зокрема довідки № 34 та № 35, видані 22 листопада 2018 року гаражним автокооперативом «Вікторія».
05 лютого 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Падалкою Р. О. прийнято рішення про державну реєстрацію права приватної власності на спірний об`єкт нерухомого майна за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 05 лютого 2020 року.
Рішенням приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Падалки Р. О. зареєстровано право приватної власності на спірний гараж за ТОВ «КУРСОР-АВТО» на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна в рахунок внеску до статутного капіталу товариства.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Щодо вимог про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на спірний об`єкт нерухомого майна за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового інтересу.
Звертаючись до суду з позовом, Київська міська рада зазначала, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 незаконно зареєстрували за собою право власності на гараж на земельній ділянці, яка перебуває у комунальній власності, оскільки рада жодних рішень щодо передачі спірної земельної ділянки під будівництво ОСОБА_1 у власність чи користування не приймала, та просила скасувати рішення про реєстрацію права власності на спірний гараж за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Відповідно до частини першої статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
Частиною другою статті 376 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.
У разі, коли право власності на самочинно побудоване нерухоме майно зареєстровано за певною особою без дотримання визначеного статтею 376 ЦК України порядку, задоволення вимоги про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на таке майно, або вимоги про скасування державної реєстрації прав, або вимоги про припинення права власності тощо у встановленому законом порядку не вирішить юридичну долю самочинно побудованого майна та не призведе до відновлення стану єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованого на ній нерухомого майна.
Отже, належними вимогами, які може заявити особа - власник земельної ділянки, на якій здійснено (здійснюється) самочинне будівництво, для захисту прав користування та розпорядження такою земельною ділянкою, є вимога про знесення самочинно побудованого нерухомого майна або вимога про визнання права власності на самочинно побудоване майно.
У категорії справ, за обставинами яких певна особа неправомірно зареєструвала право власності на самочинно побудоване майно, неналежною є як вимога про скасування рішення (запису) про реєстрацію права власності, так і вимога про припинення права власності.
Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 листопада 2023 року у справі № 916/1174/22 (провадження № 12-39гс23).
Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).
Згідно статті 51 ЦПК України належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом.
Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.
Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Отже, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.
Оскільки ефективним способом захисту прав власника земельної ділянки щодо усунення перешкод у користуванні нею з урахуванням обставин справи є вимога про знесення самочинного будівництва, належним відповідачем за такою вимогою є власник відповідної забудови, яким на час розгляду цієї справи був ТОВ «КУРСОР-АВТО», а не ОСОБА_1 чи ОСОБА_2 .
Враховуючи наведене, помилковим є висновок апеляційного суду про наявність підстав для задоволення вимог Київської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Комарницької О. В. про державну реєстрацію права власності на спірний гараж за ОСОБА_1 та визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Падалки Р. О. про державну реєстрацію права власності на спірний гараж за ОСОБА_2 .
Щодо вимог про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на спірний об`єкт нерухомого майна за ТОВ «КУРСОР-АВТО», зобов`язання товариства звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, повернення її Київській міській раді
Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).
Отже, у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.
Справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів, визначено статтею 20 ГПК України.
Згідно з пунктами 1, 6 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:
- справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;
- справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;
Тож розмежування компетенції судів з розгляду спорів здійснюється відповідно до їх предмета та суб`єктного складу учасників. У порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, в яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства. Спори, сторонами в яких є юридичні особи та фізичні особи-підприємці, про захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів розглядаються господарськими судами.
У справі, яка переглядається, предметом позову є, зокрема, вимоги Київської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення про державу реєстрацію права власності на спірний об`єкт нерухомого майна за ТОВ «КУРСОР-АВТО», зобов`язання товариства звільнити самовільно зайняту земельну ділянку та повернення її Київській міській ради.  Тобто учасниками спору є орган місцевого самоврядування та юридична особа.
Отже, спір у справі в частині вказаних вимог за своїм суб`єктним складом підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, тому апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про закриття провадження в справі в частині вимог Київської міської ради до ТОВ «КУРСОР-АВТО».
Подібний за змістом висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 12 червня 2023 року у справі № 676/7428/19.
Також колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що вимоги до приватних нотаріусів не підлягають  задоволенню, так як вони є неналежними співвідповідачами у справі. Належним відповідачем у такому спорі є особа, речове право на майно якої оспорюється та стосовно якої здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (провадження № 14-397цс19) та від 23 червня 2020 року у справі № 680/214/16-ц (провадження № 14-445цс19).
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Згідно з частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до частини першої статті 412 ЦПК України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.
Зважаючи на те що у справі допущено неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині вирішення вимог Київської міської ради до ОСОБА_1 та  ОСОБА_2 підлягають скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.
Рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного суду в частині вирішення вимог до приватних нотаріусів Київського міського нотаріального округу Комарницької О. В. та Падалки Р. О. , а також постанова апеляційного суду в частині вирішення вимог до ТОВ «КУРСОР-АВТО» підлягають залишенню без змін.
Керуючись статтями 400, 409, 410, 411, 412 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Київської міської ради залишити без задоволення.
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КУРСОР-АВТО» задовольнити.
Рішення Подільського районного суду м. Києва від 18 квітня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 жовтня 2023 року в частині вирішення вимог Київської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.
У задоволенні позову Київської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права приватної власності відмовити.
Рішення Подільського районного суду м. Києва від 18 квітня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 жовтня 2023 року року в частині вирішення вимог Київської міської ради до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Комарницької Ольги Володимирівни, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Падалки Романа Олеговича залишити без змін.
Постанову Київського апеляційного суду від 17 жовтня 2023 року року в частині вирішення вимог Київської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «КУРСОР-АВТО» залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття,  є остаточною і оскарженню не підлягає.
  Головуючий	  М. Є. Червинська	
 	 	
Судді	А. Ю. Зайцев   Є. В. Коротенко   В. М. Коротун	
 	 	
 	М. Ю. Тітов