ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року	Львів	Справа № 466/2302/24 пров. № А/857/16200/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
Головуючого судді Сеника Р.П.,
суддів Онишкевича Т.В., Судової-Хомюк Н.М.,
з участю секретаря судового засідання Хомин Ю.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 29 березня 2024 року у справі № 466/2302/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання дії та бездіяльності протиправними, -
суддя в 1-й інстанції Федорова О.Ф.,
час ухвалення рішення 29.03.2024,
місце ухвалення рішення не зазначено,
дата складання повного тексту рішення не зазначено, -
В С Т А Н О В И В :
В проваджені Шевченківського районного суду м. Львова перебувала на розгляді адміністративна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними дій та скасування рішення.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 25.03.2024 задоволено вимоги позовної заяви ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними дій та скасування рішення; постанову серії ЕГА №1323046 від 08.02.2024 - скасовано та надіслано справу на новий розгляд до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605 /шістсот п`ять/ гривень 60 /шістдесят копійок.
На адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Семочко Олега Андрійовича від про ухвалення додаткового рішення.
В обґрунтування заяви зазначав, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Однак, судом не вирішено питання щодо повернення сплаченого позивачем ОСОБА_1 штрафу у сумі 400 грн та 30 грн за касове обслуговування банку, а тому просить ухвалити додаткове рішення про повернення сплаченого позивачем ОСОБА_1 штрафу у сумі 400 грн та 30 грн за касове обслуговування банку, які стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.
Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 29.03.2024 у справі №466/1024/24 задоволено заяву сторони позивача; повернуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 суму адміністративного штрафу у розмірі 400,00 /чотириста/ гривень 00 копійок; повернуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 плату за касове обслуговування у розмірі 30,00 /тридцять/ гривень 00 копійок.
Додаткове рішення суду першої інстанції оскаржив Департамент патрульної поліції, подавши на нього апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що суд першої інстанції формально підійшов до вирішення даного спору та ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, яке підлягає скасуванню.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що оплата штрафів за порушення правил дорожнього руху сплачується не на рахунок Департаменту патрульної поліції, а на відповідні рахунки державного бюджету тієї області, де було вчинено правопорушення.
Отже, Шевченківський районний суд, задовільнивши заяву ОСОБА_1 та ухваливши стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України грошових коштів, грубо порушив норми матеріального права по даній справі.
Апелянт просив скасувати додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 29.03.2024 у справі №466/2302/24 в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України грошових коштів на користь ОСОБА_1 .
Позивач та його представник в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечили, просили додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 29.03.2024 у цій справі залишити без змін.
Апелянт в судове засідання явки уповноваженого представника не забезпечив, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України)).
Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів дійшла переконання, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Приймаючи додаткове рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що наявні істотні підстави для задоволення заяви позивача про ухвалення додаткового рішення та повернення з Державного бюджету України на користь позивача адміністративного штрафу у розмірі 400,00 грн та плати за касове обслуговування у розмірі 30,00 грн.
Розглядаючи спір апеляційний суд виходить із такого.
Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 25.03.2024 задоволено позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними дій та скасування рішення; Постанову серії ЕГА №1323046 від 08.02.2024 - скасовано та надіслано справу на новий розгляд до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605 /шістсот п`ять/ гривень 60 /шістдесят копійок.
Згідно з заявою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Семочко Олега Андрійовича про ухвалення додаткового рішення сторона позивача, зокрема, просила ухвалити додаткове судове рішення у справі №466/2302/24 про повернення сплаченого ОСОБА_1 штрафу у сумі 400.00 грн та 30,00 грн за касове обслуговування банку, які стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 .
Щодо постановленого додаткового рішення у цій справі, колегія суддів зазначає таке.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до позовної заяви позивач просив зокрема, стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь позивача судовий збір в сумі 605,60 грн.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 25.03.2024 суд першої інстанції, серед іншого, стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Управління Патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції Національної поліції України судовий збір в сумі 605,60 грн.
Відповідно до заяви про ухвалення додаткового рішення представник позивача просив ухвалити додаткове судове рішення у справі №466/2302/24 про повернення сплаченого ОСОБА_1 штрафу у сумі 400.00 грн та 30,00 грн за касове обслуговування банку, які стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції  Національної поліції України на користь ОСОБА_1 .
Оцінивши вимоги заяви представника позивача, колегія суддів дійшла висновку, що вимога про стягнення штрафу та витрат за касове обслуговування не охоплювалися позовними вимогами у цій справі та відповідно до ст. 132 КАС України не є ні судовим збором, ні витратами, пов`язаними з розглядом справи.
Проаналізувавши вимоги апеляційної скарги, рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 25.03.2024, зміст заяви про ухвалення додаткового рішення та саме додаткове рішення від 29.03.2024, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги, які заявлені представником позивача у його заяві,  є такими, що не підпадають під підстави, за наявності яких слід постановляти додаткове рішення згідно зі ст. 252 КАС України. 
З огляду на викладене, заява сторони позивача про ухвалення додаткового рішення у цій справі є безпідставною та задоволенню не підлягає.
Крім викладеного, колегія суддів особливу увагу звертає на таке.
Дійсно, хоча позивач і вказав відповідачем у справі певний орган державної влади, відповідне не означає, що у спірних правовідносинах відповідальним суб`єктом є не держава, а саме цей орган. Інакше кажучи, у кондикційних спірних правовідносинах орган держави є представником її інтересів, а не суб`єктом владних повноважень, який здійснює щодо позивача публічно-владні управлінські функції. Останні він реалізував тоді, коли виніс постанову про застосування штрафу та забезпечив стягнення останнього до бюджету. Подальше намагання позивача повернути з Державного бюджету України відповідну суму не пов`язане з виконанням органами державної влади, зокрема Управлінням патрульної поліції у Львівській області, публічно-владних управлінських функцій щодо позивача.
Публічно-правові відносини сторін цього спору припинилися із скасуванням постанови про застосування штрафу. Кошти, які позивач сплатив на виконання цієї постанови до бюджету як штраф, стали такими, що знаходяться у бюджеті без достатньої правової підстави. Спірні правовідносини з приводу повернення відповідної суми стосуються захисту майнових прав позивача як суб`єкта господарювання.
Колегія суддів роз`яснює, що суму штрафу, перераховану до бюджету на підставі постанови про застосування такого стягнення, яку надалі адміністративний суд визнав протиправною та скасував, можна стягнути на користь платника згідно зі ст. 1212 Цивільного кодексу України як безпідставно утримувану.
Така позиція суду узгоджується з позицією Великої палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 08.08.2023 у справі №910/5880/21.
Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 242 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового рішення.
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 252, 308, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити.
Додаткове рішення Шевченківскього райнного суду м. Львова від 29 березня 2024 року у справі №466/2302/24 - скасувати.
У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Семочко Олега Андрійовича про ухвалення додаткового судового рішення - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	Р. П. Сеник 	
судді	 	Т. В. Онишкевич 	
 	 	Н. М. Судова-Хомюк  	
Повне судове рішення складено  29.04.24