ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року 
м. Київ
справа № 440/4005/20
адміністративне провадження № К/9901/9126/21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
суддя-доповідач - Стародуб О.П.,
судді:  Єзеров А.А., Кравчук В.М., 
розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Пальміра-Стар» на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.11.2020 (суддя - Головко А.Б.) та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 17.02.2021 (судді - Бегунц А.О., Рєзніков С.С., Мельнікова Л.В.)
у справі №440/4005/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пальміра-Стар" до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, Експерта державної експертизи ГУ Держгеокадастру у Волинській області Данильчук Оксани Федорівни про визнання протиправним та скасування висновку, зобов`язання вчинити дії.
КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
ТОВ "Пальміра-Стар" звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просило:
- визнати протиправним та скасувати висновок від 26.05.2020 №7715/82-20 про відмову в погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2334 га (код КВЦПЗ 07.01 для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення), з видом використання - для експлуатації та обслуговування кафе "Пальміра" з літнім майданчиком та нежитловими будівлями за адресою: набережна Лейтенанта Дніпрова, 33-А, м. Кременчук, Полтавської області;
- зобов`язати надати висновок про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2334 га (код КВЦПЗ 07.01 для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення), з видом використання - для експлуатації та обслуговування кафе "Пальміра" з літнім майданчиком та нежитловими будівлями за адресою: набережна Лейтенанта Дніпрова, 33-А, м. Кременчук, Полтавської області.
В обґрунтування своїх вимог покликалось на те, що всі недоліки проекту землеустрою, зазначені у висновках про не погодження проекту землеустрою, повністю усунені, в зв`язку з чим, відповідно до ч. 5 та ч. 8 статті 186-1 Земельного кодексу України, підстави для відмови в погодженні проекту землеустрою відповідачем відсутні.
ВСТАНОВЛЕНІ СУДАМИ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що з метою формування земельної ділянки, на якій знаходяться нерухоме майно ТОВ "Пальміра-Стар", замовлено в розробника документації із землеустрою ФОП ОСОБА_1 виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2334 га (код КВЦПЗ 07.01 для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення) з видом використання - для експлуатації та обслуговування кафе "Пальміра" з літнім майданчиком та нежитловими будівлями за адресою: набережна Лейтенанта Дніпрова, 33-А, м. Кременчук Полтавської області.
Проект виготовлявся на підставі рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області від 03.03.2019 "Про надання та відмову в наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в м. Кременчуці", яким ТОВ "Пальміра-Стар" надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення даної земельної ділянки на умовах оренди для експлуатації та обслуговування кафе "Пальміра" з літнім майданчиком та нежитловими будівлями за адресою: набережна Лейтенанта Дніпрова, 33-А.
Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди ТОВ "Пальміра Стар" (код КВЦПЗ 07.01 для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення), для експлуатації та обслуговування кафе "Пальміра" з літнім майданчиком та нежитловими будівлями за адресою: набережна Лейтенанта Дніпрова, 33-А, неодноразово подавався на погодження в порядку статті 186-1 Земельного кодексу України.
Система електронного документообігу Держгеокадастру за принципом випадковості для погодження проекту землеустрою вибрала Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області.
Територіальний орган Держгеокадастру не погодив проект землеустрою ТОВ "Пальміра-Стар" і в своєму висновку від 23.01.2020 №1387/82-20 в п. 9 вказав наступні зауваження до проекту:
1. В довідці з державної статистичної звітності уточнити існуючий стан земельної ділянки.
2. Проект доповнити інформацією про належність (неналежність) земельної ділянки до особливо цінних груп ґрунтів.
3. Проект не відповідає ст. 51 ЗКУ, оскільки об`єкт нерухомості (кафе) не відноситься до об`єктів рекреаційного призначення.
Виправивши зауваження розробник подав повторно проект на погодження.
Системою електронного документообігу Держгеокадастру для погодження проекту землеустрою вибрано Головне управління Держгеокадастру Херсонській області.
Територіальний орган Держгеокадастру не погодив проект землеустрою ТОВ "Пальміра-Стар" та у своєму висновку від 06.02.2020 №758/82-20 в п. 9 навів наступні зауваження до проекту: зауваження №3 у висновку експерта державної експертизи №1387/82-20 від 23.01.2020 не усунуто, а саме: цільове призначення запроектованої земельної ділянки 07:01 не відповідає об`єкту нерухомості, розміщеному на земельній ділянці - кафе з літнім майданчиком та нежитловими будівлями, всупереч ст. 51 Земельного кодексу України.
При наступній подачі проекту розробником на погодження Система електронного документообігу Держгеокадастру вибрала Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області.
Територіальний орган Держгеокадастру не погодив проект землеустрою ТОВ "Пальміра-Стар" і в своєму висновку від 06.04.2020 №4342/87-20 в п. 9 зазначив наступні зауваження до проекту: не усунуто зауваження попередніх експертів державної експертизи - цільове призначення запроектованої земельної ділянки для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення не відповідає об`єкту нерухомості розміщеному на земельній ділянці - кафе "Пальміра" з літнім майданчиком та нежитловими будівлями за ст. 51 ЗК України.
19.05.2020 позивачем подано для погодження проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди ТОВ "Пальміра Стар" (код КВЦПЗ 07.01 для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення), для експлуатації та обслуговування кафе "Пальміра" з літнім майданчиком та нежитловими будівлями за адресою: набережна Лейтенанта Дніпрова, 33-А.
Системою електронного документообігу Держгеокадастру за принципом випадковості для погодження проекту землеустрою обрано Головне управління Держгеокадастру у Волинській області.
Експертом державної експертизи ГУ Держгеокадастру у Волинській області Данильчук Оксаною Федорівною 26.05.2020 складено висновок №7715/82-20 про відмову в погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Згідно п. 9 зазначеного висновку викладені зауваження до проекту:
1) узгодити категорію земель, за рахунок яких формується земельна ділянка, враховуючи, що частина земельної ділянки площею 0,0601 га - прибережна смуга вздовж річок, навколо водойм (врахувати вимоги ст.ст. 58 59, 60, 61 Земельного кодексу України);
2) обґрунтувати цільове призначення запроектованої земельної ділянки, код згідно КВЦПЗ 07.01. (для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, хоча дозвіл на розробку проекту землеустрою наданий рішення 38 сесії 7 скликання Кременчуцької міської ради від 03.09.2019 для експлуатації та обслуговування кафе "Пальміра" з літнім майданчиком та нежитловими будівлями (врахувати вимоги ст. 51 ЗК України, а також Класифікацію видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Держкомзему від 23.07.2010 №548;
3) під який саме об`єкт рекреаційного призначення відводиться земельна ділянка.
Позивач не погодився із вказаним висновком, у зв`язку із чим звернувся до суду.
КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕНЬ СУДІВ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 17.11.2020, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.02.2021, в задоволенні позовних  вимог відмовлено. 
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідно до планово-картографічних матеріалів поданого на погодження проекту землеустрою, зокрема плану земельної ділянки та таблиці відомостей про цільове призначення земельної ділянки встановлено, що частина земельної ділянки площею 0,0601 га знаходяться під прибережною смугою річки.
Також суди виходили з того, що приміщення кафе є об`єктом комерційного призначення і відповідно до ст. 51 Земельного Кодексу України, землі під даним об`єктом нерухомості не можуть відноситися до земель рекреаційного призначення.
Проте, наявність на земельній ділянці кафе " Пальміра ", як супутнього виду використання території, за відсутності переважного виду використання віднесення земельної ділянки до земель рекреаційного призначення, є необґрунтованим.
Суди дійшли висновку, що із змісту вимог КВЦПЗ встановлено, що вид використання земельної ділянки, пов`язаний із обслуговування об`єкту торгівлі чи громадського харчування не може входити до категорії "Землі рекреаційного призначення".
ДОВОДИ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА КАСАЦІЙНУ СКАРГУ ТА ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
З рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився позивач, подав касаційну скаргу.
В обґрунтування касаційної скарги покликається на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, порушення норм процесуального права та неповне з`ясування обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи.
Зокрема, покликається на те, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки Позивачу містить всі необхідні відомості, передбачені статті 50 Закону України «Про землеустрій» та Земельним кодексом України, орган місцевого самоврядування та орган містобудування та архітектури не знайшли підстав для відмови в погодженні проекту землеустрою, а відмова відповідача у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки порушує його право на формування земельної ділянки для отримання її в оренду.
Також покликається на те, що оскаржуваним висновком відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з порушенням норм чинного законодавства, без вказівки на виправлення чи не виправлення зауважень і недоліків зазначених у попередньому висновку, а отже - з нових підстав, що порушує вимоги абз. 2 ч. 8 ст. 186-1 Земельного кодексу України.
Також покликається на те, що відповідач не має право ставити в залежність цільове призначення запроектованої до відведення і формування земельної ділянки до об`єкту нерухомості вже розміщеному на земельній ділянці.
Як на підставу касаційного оскарження відповідач посилається на те, що суд апеляційної інстанції не врахував висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Верховного Суду від 30.09.2020 у справі №340/1696/19, від 16.07.2019 у справі №520/8970/18, від 28.10.2019 у справі №820/4909/17, від 14.08.2018 №823/5265/15.
Просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та постановити рішення про задоволення позовних вимог.
У відзиві на касаційну скаргу відповідач Головне управління Держгеокадастру у Волинській області просить відмовити у її задоволенні, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишити без змін.
ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Відповідно до статті 51 Земельного кодексу України до земель рекреаційного призначення належать земельні ділянки зелених зон і зелених насаджень міст та інших населених пунктів, навчально-туристських та екологічних стежок, маркованих трас, земельні ділянки, зайняті територіями будинків відпочинку, пансіонатів, об`єктів фізичної культури і спорту, туристичних баз, кемпінгів, яхт-клубів, стаціонарних і наметових туристично-оздоровчих таборів, будинків рибалок і мисливців, дитячих туристичних станцій, дитячих та спортивних таборів, інших аналогічних об`єктів, а також земельні ділянки, надані для дачного будівництва і спорудження інших об`єктів стаціонарної рекреації.
Відповідно до частини першої статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.
Відповідно до частини третьої статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.
Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).
Відповідно до частини четвертої статті 123 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.
Відповідно до частини шостої статті 186-1 Земельного кодексу України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.
Відповідно до частини восьмої статті 186-1 Земельного кодексу України у висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).
Органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки.
Повторна відмова не позбавляє права розробника проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки усунути недоліки проекту та подати його на погодження.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що земельна ділянка, щодо якої позивачем розроблено проект землеустрою знаходиться під прибережною смугою річки, за цільовим призначенням запроектована земельна ділянка належить до земель для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, відтак проект землеустрою щодо її відведення для експлуатації та обслуговування кафе "Пальміра" з літнім майданчиком та нежитловими будівлями не відповідає вимогам статті 51 Земельного кодексу України.
Також судами встановлено, що позивачем не було усунуто недоліки, на яких було наголошено у попередніх висновках щодо розробленого проекту землеустрою, що в силу приписів частини восьмої статті 186-1 Земельного кодексу України є підставою для відмови у його погодженні.
За таких обставин, суди попередніх інстанцій обґрунтовано дійшли висновку щодо правомірності висновку про відмову в погодженні проекту землеустрою про відведення позивачу земельної ділянки для експлуатації та обслуговування кафе " Пальміра " та постановили рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Покликання позивача в обґрунтування доводів касаційної скарги на те, що орган місцевого самоврядування не знайшов підстав для відмови в погодженні проекту землеустрою відповідно до вимог статей 116, 122, 123 Земельного кодексу України є безпідставним, оскільки факт надання згоди на розроблення проекту землеустрою не відміняє обов?язку погодити його з уповноваженими органами, які своєю чергою вправі відмовити у його погодженні з підстав передбачених статтею 186-1 Земельного кодексу України.
Крім того, судами попередніх інстанцій встановлено, що підставою для відмови у погодженні розробленого на замовлення позивача проекту землеустрою слугувало неусунення ним невідповідності такого проекту вимогам статті 51 Земельного кодексу України, такі недоліки проекту були встановлені і у попередніх висновках, відтак доводи позивача про те, що оскаржуваним висновком, в порушення вимог абз. 2 частини 8 статті 186-1 Земельного кодексу України, відмовлено в погодженні проекту з нових підстав, також є безпідставним.
Покликання позивача на те, що відповідач не має право ставити в залежність цільове призначення запроектованої до відведення і формування земельної ділянки до об`єкту нерухомості вже розміщеному на земельній ділянці, оскільки відповідачем цільове призначення земельної ділянки не визначалось, а підставою для відмови в погодженні проекту землеустрою слугувала встановлена невідповідність його положень вимогам Земельного кодексу України та наказу Державного комітету України із земельних ресурсів 23.07.2010  №548 «Про затвердження Класифікації видів цільового призначення земель», що відповідає приписам частини шостої статті 186-1 Земельного кодексу України.
Покликання позивача в доводах касаційної скарги на висновки у постановах Верховного Суду від 30.09.2020 у справі №340/1696/19, від 16.07.2019 у справі №520/8970/18, від 28.10.2019 у справі №820/4909/17, від 14.08.2018 №823/5265/15 є безпідставним, оскільки такі зроблено за відмінних правовідносин та фактичних обставин, які пов?язані з видачею будівельних паспортів на забудову земельної ділянки та визнання протиправним та скасування припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та наказу про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт.
За правилами статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Таким чином, оскільки при ухваленні рішень суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень - без змін.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Пальміра-Стар» залишити без задоволення. 
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.11.2020 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 17.02.2021 у справі № 440/4005/20 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:
О.П. Стародуб

А.А. Єзеров

В.М. Кравчук