ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 р. 	Справа № 520/3480/24	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,
Суддів: Спаскіна О.А. ,  Любчич Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.04.2024 р. (ухвалене  суддею Біленським О.О.) по справі № 520/3480/24 за позовом                ОСОБА_1  до               Головного управління Національної поліції в Харківській області                       про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з  адміністративним  позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому просив: визнати протиправним та скасувати наказ № 51 від 19.01.2024 р. Головного управління Національної поліції в Харківській області про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції; визнати протиправним та скасувати наказ № 26 о/с від 23.01.2024  р.  Головного управління Національної поліції в Харківській області про звільнення ОСОБА_1 заступника начальника відділу кримінальної поліції Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області; поновити ОСОБА_1 , підполковника поліції на посаді заступника управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області; стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 23.01.2024  р., по дату прийняття рішення судом про поновлення на роботі.
Рішенням Харківського  окружного адміністративного суду від  10.04.2024 р.  позов задоволено частково, а саме: визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції України в Харківській області № 51 від 19.01.2024 р. "Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ГУНП в Харківській області" у вигляді звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 ; визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції України в Харківській області № 26 о/с від 23.01.2024 р. "По особовому складу" про звільнення зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) заступника начальника відділу кримінальної поліції Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції України в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_1 з 23.01.2024 р.; поновлено підполковника поліції ОСОБА_1 з 24.01.2024 р. на службі в Національній поліції України на посаді заступника начальника відділу кримінальної поліції Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції України в Харківській області; стягнуто з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь  позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 24.01.2024  р. по 10.04.2024 р., включно в розмірі 96606,12 грн.; в іншій частині в задоволенні позовних вимог  відмовлено. 
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.04.2024 р. та прийняти  постанову, якою у задоволенні позову відмовити. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Закону України «Про Національну поліцію»,  Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Кодексу адміністративного судочинства України  та на не відповідність  висновків суду обставинам справи.
Позивач  подав до суду апеляційної інстанції  письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив  апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не  підлягають задоволенню з наступних підстав. 
Згідно із  п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судовим розглядом встановлено, що   ОСОБА_1 проходив службу в органах поліції та на момент звільнення зі служби займав посаду т.в.о. заступника начальника відділу кримінальної поліції Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області.
08.01.2024 р.  до ГУНП в Харківській області надійшла доповідна записка начальника УГІ ГУНП в Харківській області полковника поліції ОСОБА_2 від 08.01.2024  р. № 40/119-15/01-2024 за фактом відсутності на службі та невиконання своїх службових обов`язків заступником начальника Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області підполковником поліції ОСОБА_1 .
Наказом начальника ГУНП в Харківській області № 30 від 08.01.2024  р. призначено проведення службового розслідування за фактами, викладеними   у  вищевказаній доповідній записці.
Під час  проведення службового розслідування дисциплінарною комісією встановлено, що відповідно до наказу ГУНП в Харківській області від 15.11.2023 р. № 499о/с, на заступника начальника Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_1 з 16.11.2023 р. по 16.03.2024 р. тимчасово покладено обов`язки за посадою заступника начальника відділу кримінальної поліції Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області.
06.01.2024 р. мобільною групою УГІ ГУНП в Харківській області під час перевірки несення служби поліцейськими ХРУП № 3 виявлено факт безпідставної відсутності на службі та невиконання службових обов`язків т.в.о. заступника начальника відділу кримінальної поліції ХРУП № 3 підполковником поліції ОСОБА_1 .
Начальник ВКП ХРУП № 3 підполковник  поліції ОСОБА_3  повідомив, що 06.01.2024 р. о 09:00 год. його заступник – підполковник поліції ОСОБА_1 прибув до адміністративної будівлі ХРУП № 3, розташованої за адресою: вул. Толбухіна, 103, м. Харків, та був присутній на оперативній нараді. Цього ж дня о 11:30 год. після наради ОСОБА_1 , не повідомивши керівництво, вийшов з адміністративної будівлі ХРУП № 3 та до кінця робочого дня був відсутній на службі, що підтверджується актом, складеним поліцейськими УГІ ГУНП в Харківській області від 06.01.2024  р. № 38/119-15-2024.
Службовим розслідуванням встановлено, що згідно графіку чергувань особового складу ХРУП № 3 на січень 2024 року та книги нарядів ХРУП №3 (інв. №744), підполковник поліції ОСОБА_1 у період з 05.01.2024 р.  по 08.01.2024  р. на чергування не заступав.
Опитаний у ході службового розслідування т.в.о. заступника начальника ВКП ХРУП №3 ГУНП в Харківській області підполковник поліції ОСОБА_1 пояснив, що 06.01.2024  р. о 09:00 год. він прибув до адміністративної будівлі ХРУП № 3 та о 09:30 год. був присутнім на оперативній нараді, на якій від керівництва ВКП йому були поставлені завдання на робочий день. Приблизно о 12:00 год. він вийшов з адміністративного приміщення ХРУП №3 та направився за адресою: АДРЕСА_1 для виконання доручення слідчого щодо розкриття тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України. Про те, що він перебуває на території оперативного обслуговування він доповів своєму безпосередньому керівнику підполковнику поліції ОСОБА_3 . У зв`язку з тим, що вечірніх нарад ВКП того дня заплановано не було, на роботу його ніхто не викликав. Приблизно о 14:00 год. він поїхав до стоматологічної клініки на прийом до лікаря-стоматолога, у якого знаходився до 19:00 год.
Опитаний начальник ВКП ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області підполковник поліції ОСОБА_3 пояснив, що 06.01.2024 р. він з 08:00 год. знаходився на робочому місці в ХРУП № 3. О 09:30 год. заступником начальника ХРУП № 3 – начальником кримінальної поліції полковником поліції ОСОБА_4 з особовим складом ВКП було проведено нараду, на якій серед інших був присутній підполковник поліції ОСОБА_1 . Після наради останній о 12:20 год. зателефонував йому та повідомив, що він виїхав на територію оперативного обслуговування. ОСОБА_1 того дня до ХРУП № 3 більше не повертався та про результати своєї роботи не доповідав. Також, ОСОБА_3 зазначив, що доручення слідчого щодо встановлення осіб, причетних до злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, було доручено для виконання начальникові сектору ВКП ХРУП № 3 капітану поліції ОСОБА_5 , яке 25.12.2023 р. виконано. Підполковнику поліції ОСОБА_1 будь-які задачі щодо розкриття вказаного злочину не ставились. Про те, що ОСОБА_1 06.01.2024 р. у період з 14:00 год. до 19:00 год. був на прийомі у лікаря-стоматолога, останній йому не повідомляв. Також, працівниками УГІ ГУНП йому було запропоновано переглянути відеозапис за 06.01.2024  р. з камери відеоспостереження, яка розміщена на центральному вході ХРУП № 3. У ході перегляду ним було упізнано та підтверджено особу підполковника поліції ОСОБА_1 , який 06.01.2024  р. о 09:04 год. прибув до адмінбудівлі ХРУП № 3 та о 11:21 год. залишив приміщення ХРУП № 3.
Опитаний заступник начальника ХРУП № 3 – начальник кримінальної поліції ГУНП в Харківській області полковник поліції ОСОБА_4 надав пояснення аналогічні поясненню підполковника поліції ОСОБА_3 .
Опитаний дільничний офіцер поліції СДОП ХРУП № 3 майор поліції ОСОБА_6 пояснила, що 06.01.2024 р. вона відповідно до затвердженого графіку чергувань ХРУП № 3 з 09:00  год. перебувала в наряді на першому пропускному посту ХРУП № 3. Під час здійснення контрольно-пропускного режиму вона бачила т.в.о. заступника начальника ВКП ХРУП №3 підполковника поліції ОСОБА_1 , який о 09:00 год. зайшов до адмінбудівлі ХРУП № 3 та приблизно о 10:30 год. залишив приміщення ХРУП № 3. В цей день останній до ХРУП № 3 більше не повертався.
Опитаний дільничний офіцер поліції СДОП ХРУП № 3 капітан поліції ОСОБА_7 надала пояснення аналогічного змісту з поясненнями майора поліції ОСОБА_6 .
Опитаний слідчий СВ ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_8 пояснила, що у неї в провадженні перебувають матеріали кримінального провадження від 18.12.2023  р. № 12023221200003078 за ч. 4 ст. 187 КК України. Під час здійснення досудового розслідування, з метою проведення слідчих (розшукових) дій, на підставі п. 3 ч. 2 ст. 40 КПК України, 19.12.2023 р.  нею підготовлено доручення оперативному підрозділу ХРУП № 3 щодо встановлення можливих свідків, очевидців, а також осіб, причетних до вчинення вищевказаного злочину. Будь-яких матеріалів по виконанню вказаного доручення за підписом підполковника поліції ОСОБА_1 у період з 06.01.2024 р. по 08.01.2024 р., вона не отримувала.
Дисциплінарною комісією було встановлено, що підполковником поліції ОСОБА_1 реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції в журналах СДЗ ХРУП № 3 за період з 05.01.2024 р.  по 08.01.2024 р.  не здійснювалась, що підтверджується довідкою начальника СДЗ ХРУП № 3 ОСОБА_9 від 08.01.2024  р. № 60/344.
Опитаний начальник сектору розкриття злочинів проти власності ВКП ХРУП №3 ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_5 пояснив, що 19.12.2023 до ВКП ХРУП №3 з СВ ХРУП № 3 надійшло доручення № 1302 по кримінальному провадженню від 18.12.2023 №12023221200003078 за ч. 4 ст. 187 КК України, яким   доручено на виконання старшому оперуповноваженому ВКП ХРУП № 3 майору поліції ОСОБА_10 25.12.2023  р. начальник ВКП ХРУП № 3 ОСОБА_3 підписав матеріали про виконання зазначеного доручення та всі матеріали   за вих. № 60/1582 від 25.12.2023  р. направлені до СВ ХРУП № 3. Будь-яких вказівок щодо роботи по вищевказаному кримінальному провадженню від підполковника поліції ОСОБА_1 йому не надходило.
Опитаний у ході службового розслідування старший інспектор ВП УГІ ГУНП в Харківській області підполковник поліції ОСОБА_11 пояснив, що 06.01.2024 р.  о 16:40 год. ним у складі мобільної групи УГІ спільно із майором поліції ОСОБА_12 , з урахуванням вимог наказу ГУНП в Харківській області від 26.07.2022 № 902,  здійснено перевірку несення служби поліцейськими ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області. У ході перевірки було встановлено, що т.в.о. заступника начальника ВКП ХРУП № 3 підполковник поліції ОСОБА_1 о 11:20 год. залишив адмінбудівлю ХРУП № 3 та до кінця робочого дня був відсутнім на службі без поважних причин. За фактом безпідставної відсутності на службі та невиконання службових обов`язків підполковником поліції ОСОБА_1 у період з 11:30 год. до 18:00 год. 06.01.2024  р. комісією, до складу якої  включені поліцейські УГІ та ХРУП № 3,   складений відповідний акт, який 06.01.2024 зареєстрований за № 38/119-15-2024.
Опитаний у ході службового розслідування старший інспектор з ОД ВСР УГІ ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_12 надав пояснення аналогічного змісту з поясненнями підполковника поліції ОСОБА_11 .
У ході службового розслідування дисциплінарною комісією здійснено перегляд відеозаписів за 06.01.2024 р. з камери відеоспостереження, яка розміщена на центральному вході адмінбудівлі ХРУП № 3, де зафіксовано, як підполковник поліції ОСОБА_1 о 10:04 год. прибув до адміністративної будівлі ХРУП № 3 та о 12:21 год. того ж дня залишив приміщення ХРУП № 3 та протягом дня більше не повертався.
Особу підполковника поліції ОСОБА_1 на вказаному відеозаписі підтвердили начальник ВКП ХРУП №3 ГУНП в Харківській області підполковник поліції ОСОБА_3 та начальник СКЗ цього ж РУП майор поліції ОСОБА_13 , про що був складений акт перегляду відеозапису з камери відеоспостереження від 10.01.2024  р. №59/119-15-2024.
Згідно із  довідкою начальника СІП ХРУП №3 майора поліції ОСОБА_14 , у зв`язку з незапланованим тимчасовим відключенням електроенергії в ХРУП № 3, відеозапис з камери відеоспостереження за 06.01.2024  р. здійснювався з похибкою на одну годину вперед.
Таким чином, час прибуття підполковника поліції ОСОБА_1 до ХРУП №3 06.01.2024  вважати 09:04 год., а час залишення адмінбудівлі - 11:21 год.
У  ході проведення службового розслідування до дисциплінарної комісії від начальника ВКП ХРУП № 3 підполковника поліції ОСОБА_3 надійшла інформація про те, що 06.01.2024 р.  підполковник поліції ОСОБА_1 після проведення наради ймовірно міг поїхати до фітнес-центру «GUZI GYM», який розташований за адресою: вул. Дерев`янка, 44, м. Харків.
З метою підтвердження або спростування вказаних відомостей до адміністрації вищевказаного закладу  направлено відповідний запит від 11.01.2024  р. № 66/119-15-2024 про надання інформації щодо перебування ОСОБА_1 06.01.2024 р. у період з 11:30 год. по 18:00 год. у вказаному фітнес-центрі.
Адміністратором фітнес-центру було надано можливість майору поліції ОСОБА_15 переглянути на стаціонарному комп`ютері, який розташований в приміщенні фітнес-центру відеозаписи з камер відеоспостереження, які розміщенні в коридорі закладу та ззовні на фасаді будівлі по вул. Дерев`янка, 44, м. Харкова.
В той же час адміністратор фітнес-центру повідомив, що громадянин на ім`я ОСОБА_16 дійсно є клієнтом даного фітнес-центру та періодично ходить в цей спортзал. Під час перегляду відеозаписів адміністратор знаходився поруч з майором поліції ОСОБА_15 та коментував перебування 06.01.2024 р. ОСОБА_1 у фітнес-центрі «GUZY GYM».
За результатами перегляду відеозаписів останніми було зафіксовано час прибуття ОСОБА_1 до фітнес-центру та час його виходу із зала, після чого ОСОБА_15 з дозволу адміністратора перезняв вказані відеозаписи з монітора комп`ютера на свій мобільний телефон, оскільки була відсутня інша можливість отримати ці відеозаписи на момент звернення.
У зв`язку із отриманням достатньої інформації щодо встановлення особи ОСОБА_1 під час перегляду відеозаписів із камер відеоспостереження, ГУНП в Харківській області письмову відповідь від фітнес-центру «GUZY GYM» не отримував.
Із  відеозаписів встановлено, що підполковник поліції ОСОБА_1 06.01.2024 о 13:38 год. на автомобілі «MAZDA 6», н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, прибув до фітнес центу «GUZI GYM», який розташований за адресою: вул. Дерев`янка, 44, м. Харків, та припаркував машину навпроти центру на стоянці. О 15:36 год. ОСОБА_1 вийшов з приміщення фітнес-центру, сів в автомобіль «MAZDA 6» та поїхав у невідомому напрямку.
Довідкою начальника СКЗ ХРУП № 3 майора поліції ОСОБА_17 від 10.01.2024  р. № 592/119-60/01-2024  та  відомостями ІКС ІПНП встановлено, що за підполковником поліції ОСОБА_1 зареєстрований автомобіль марки «MAZDA 6», н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, яким останній користується.
У ході службового розслідування підполковник поліції ОСОБА_1 надав довідку за підписом ФОП ОСОБА_18 від 08.01.2024 р., про те, що   ОСОБА_1 06.01.2024  р. був на прийомі у лікаря з 14:30 год. до 19:00 год.
Дисциплінарною комісією  здійснений виїзд до стоматологічної клініки «Masters clinic» за адресою: вул. Тарасенко, 40, м. Харків. При спілкуванні з директором вказаного закладу – ОСОБА_18 останній підтвердив, що 06.01.2024  Р. ОСОБА_1 був у нього на прийомі з 14:30 год. до 19:00 год. Проте, надати відеозаписи з камер відеоспостереження або інші документи, що підтверджують перебування ОСОБА_1 у лікаря у визначений в довідці час, ОСОБА_18 відмовився. Від надання письмових пояснень останній також відмовився.
Дисциплінарною комісією встановлено, що 06.01.2024 о 09:04 год. т.в.о. заступника начальника ВКП ХРУП №3 ГУНП в Харківській області підполковник поліції ОСОБА_1 прибув на службу із запізненням. Після проведення керівництвом ВКП ХРУП № 3 наради, ОСОБА_1 залишив адмінбудівлю ХРУП №3 та більше не повертався. Натомість останній о 13:38 год. прибув до фітнес-центру «GUZI GYM», який розташований за адресою: вул. Дерев`янка, 44, м. Харків, де займався власними справами до 15:36 год. (робочий час), після чого поїхав у невідомому напрямку.
19.01.2024 р. начальником ГУНП в Харківській області затверджено висновок службового розслідування.
Наказом начальника ГУНП в Харківській області від 19.01.2024 р.  № 51 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ГУНП в Харківській області» за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог п. 1, 2 ч. 1 статті 18, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», п. 1, 4, 8 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, п. 3 наказу Національної поліції України від 08.04.2022 р. № 242, на підставі пп. 7 ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту, до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Не погоджуючись із вищевказаним наказом відповідача, позивач звернувся до суду  з цим позовом. 
Задовольняючи частково  позовні вимоги, суд  першої інстанції виходив з того, що оскаржувані  накази позивача необґрунтовані, у зв`язку з чим підлягають скасуванню, а позивач  підлягає поновленню на посаді  з 24.01.2024 р., зі стягненням  на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 96606,12 грн.
Суд апеляційної інстанції  погоджується з таким висновком  суду першої інстанції з наступних підстав. 
Згідно із ч. 2  ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Стаття 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про Національну поліцію", поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Згідно із ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію",  поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;  поважати і не порушувати прав і свобод людини;  надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Згідно із ч.ч. 1, 2  ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію», у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (в подальшому – Дисциплінарний статут), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Статтею 12 Дисциплінарного статуту встановлено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Відповідно до ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту, до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.
Згідно  із ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 14 Дисциплінарного статуту,  службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою (ч. 6 ст. 14 Дисциплінарного статуту).
Відповідно до ч. 10 ст. 14 Дисциплінарного статуту, Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Згідно із п. 1 розд. ІІ Порядку проведення службових розслідувань в Національній поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2018  р. № 893, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 р. за № 1355/32807, (в подальшому – Порядок № 893), службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Відповідно до п. 1 розділу ІІ Порядку № 893, проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
Пунктом 2 та п. 5 розділу ІV Порядку № 893 встановлено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії; користуватися правничою допомогою, послугами представника. Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має інші права, визначені статтею 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Згідно із ст. 18 Дисциплінарного статуту,  під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій. У разі відсутності поліцейського на службі дисциплінарна комісія викликає його для надання пояснень. Виклик для надання пояснень надсилається рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі. Фактом, що підтверджує отримання або неотримання поліцейським виклику про надання пояснень, є отримання органом, що проводить службове розслідування, поштового повідомлення про вручення або про відмову від отримання такого виклику чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.
У висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку (ч. 1 ст. 19 Дисциплінарного статуту).
Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.
Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього; 4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку; 5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості (ч.ч. 3, 4, 6 ст. 19 Дисциплінарного статуту).
Частинами 8-9 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України встановлено, що під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.
Згідно із ч. 1 ст. 26 Дисциплінарного статуту Національної поліції України у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 та абз. 1 ч. 2 ст. 29 Дисциплінарного статуту Національної поліції України у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.
Розгляд справи дисциплінарної комісією зазвичай проводиться у формі письмового провадження. Під час розгляду справи у формі письмового провадження поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, надає пояснення в письмовій формі (п. п. 7, 14 розділу V Порядку № 893).
Відповідно до п. 2 розд VІІ Порядку № 893, наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі, закладі, установі) поліції, ЗВО та особистого ознайомлення поліцейського з ним, що здійснюється кадровим підрозділом органу (підрозділу, закладу, установи), ЗВО за місцем проходження служби зазначеним поліцейським. Таке ознайомлення засвідчується шляхом проставляння поліцейським, притягнутим до дисциплінарної відповідальності, підпису, прізвища та ініціалів на останньому аркуші копії наказу, долученої до його особової справи.
У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт довільної форми, що підписується працівником кадрового підрозділу та іншими присутніми під час відмови особами, який долучається до особової справи поліцейського, притягнутого до дисциплінарної відповідальності.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Судовим розглядом встановлено, що під час службового  розслідування встановлено, що  позивач 06.01.2024  р. у період з 11:21 год. до 18:00 год. був відсутній на службі без поважних причин та не виконував свої службові обов`язки, а саме: 06.01.2024 о 09:04 год. прибув на службу із запізненням, після проведення керівництвом ВКП ХРУП № 3 наради, ОСОБА_1 залишив адмінбудівлю ХРУП №3 та більше не повертався. Натомість, о 13:38 год. позивач прибув до фітнес-центру «GUZI GYM», який розташований за адресою: вул. Дерев`янка, 44, м. Харків, де займався власними справами до 15:36 год. (робочий час), після чого поїхав у невідомому напрямку. 
Позивачем на підтвердження відсутності на службі з поважних причин надано фіскальний касовий чек ОПТГ/ до ренген кабінету Prime Dental Diagnostic від 06.01.2024 за сплату послуг, скрін програми Appointer про запис клієнта ОСОБА_1 до рентгенологічного кабінету ФОП ОСОБА_19 за направленням лікаря ОСОБА_18 з 12:30 до 12:45 год., довідка від 08.01.2024 про те, що ОСОБА_1 06.01.2024 р.  був на прийомі у лікаря-стоматолога ОСОБА_18 з 14:30 год. до 19:00 год., відповідь на адвокатський запит № 26.01 від 26.01.2024 р., наданий стоматологічною клінікою «Masters dental clinic» 27.01.2024 р.  № 27/01.
11.01.2024 р. головою дисциплінарної комісії майором поліції ОСОБА_15 був здійснений виїзд до вищевказаного фітнес-центру, в якому адміністратору (невідомій особі) фітнес-центру "GUZY GYM" вручено письмовий запит, проте, матеріали справи не містять доказів  прийняття вказаного запиту уповноваженою особою фітнес-центру "GUZY GYM" та надання відеозапису на виконання запиту.
Також, долучені відеозаписи до матеріалі службового розслідування та до матеріалів справи не містять даних, на підставі яких можна ідентифікувати осіб  на відео, та не дають можливості встановити носій, з якого відеозапис скопійовано, дату та особу, яка надала вказані відеозаписи.
Таким чином, суд апеляційної інстанції  погоджується з висновком суду  першої інстанції, що перебування  позивача у фітнес-центрі "GUZY GYM" не підтверджені належними  та допустимими доказами.
Суд апеляційної  інстанції  зазначає, що види дисциплінарних стягнень повинні застосовуватися з урахуванням особливостей їх застосування в період дії воєнного стану, відповідно до ст. 29 Дисциплінарного статуту, виходячи із обставин і характеру проступку, особи поліцейського, обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередньої поведінки поліцейського, його ставлення до служби, ступеня його вини.
Звільнення зі служби в поліції є найсуворішим видом дисциплінарного стягнення за порушення службової дисципліни та є крайнім заходом дисциплінарного впливу. Передумовою звільнення поліцейського за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов`язаного зі здійсненням службової діяльності, має бути грубе порушення службової дисципліни, встановлене внаслідок ретельного службового розслідування та підтверджене належним доказами.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що питання про наявність підстав для застосування до особи дисциплінарного стягнення з`ясовується під час службового розслідування, а правова оцінка правильності рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинна ґрунтуватися на тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України, чи дійсно у діях працівника, якого притягнули до дисциплінарної відповідальності, є встановлені законом підстави для застосування певного виду дисциплінарного стягнення.
Проте, відповідачем при звільненні позивача не враховані позитивні характеристики позивача, відсутність діючих дисциплінарних стягнень, також відсутній аналіз попередньої поведінки поліцейського, його ставлення до служби.
Крім того, відповідач, в порушення вимог чинного законодавства не обґрунтував обраний до застосування вид дисциплінарного стягнення, ступінь тяжкості скоєного дисциплінарного проступку, не встановив обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що при застосуванні до позивача одного з найсуворіших дисциплінарних стягнень, вказані обставини не враховані відповідачем, у зв`язку з чим рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, набуло нездоланних дефектів змісту, що підтверджує його необґрунтованість.
Відповідно до ч. 1 ст. 235 Кодексу законів про працю України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
Згідно із ч. 2 ст. 235 Кодексу законів про працю України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 р. затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (в подальшому Порядок № 100).
Відповідно до п. 2 Порядку № 100, обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток, надання матеріальної (грошової) допомоги або виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки, надання матеріальної (грошової) допомоги або виплати компенсації за невикористані відпустки. Обчислення середньої заробітної плати для виплати компенсації за невикористані відпустки, на які працівник набув право до 31 грудня 2023 р., проводиться виходячи з виплат, нарахованих у 2023 році. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо у працівника відсутній розрахунковий період, то середня заробітна плата обчислюється відповідно до абзаців третього - п`ятого пункту 4 цього Порядку.
Згідно із п. 5 Порядку № 100, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.
Відповідно до п. 8 Порядку № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. При обчисленні середньої заробітної плати за два місяці, виходячи з посадового окладу чи мінімальної заробітної плати, середньоденна заробітна плата визначається шляхом ділення суми, розрахованої відповідно до абзацу п`ятого пункту 4 цього Порядку, на число робочих днів за останні два календарні місяці, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, згідно з графіком підприємства, установи, організації. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим або другим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.
Згідно із довідкою Головного управління Національної поліції в Харківській області № 149 від 22.02.2024 р., середньоденне грошове забезпечення позивача складає 1238,54 грн.   Тобто, середній заробіток за час вимушеного прогулу, який підлягає стягненню на користь позивача складає 96606,12 грн. (78 днів х 1238,54 грн).
Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що оскаржувані накази ГУНП в Харківській області прийнятті з порушенням вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим підлягають скасуванню, а позивач поновленню на посаді заступника начальника відділу кримінальної поліції Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції України в Харківській області з 24.01.2024 р., зі стягненням  на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 96606,12 грн.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі       Руїс Торіха проти Іспанії  (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд апеляційної  інстанції  вважає, що ключові аргументи апеляційної  скарги отримали достатню оцінку. 
Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.
Відповідно до  ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а  рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.04.2024 р.  –  без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням  норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243,  308,  316,  322,  325,  326,  328,  329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області - залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 10.04.2024 р. по справі № 520/3480/24 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена у касаційному порядку  до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		О.В. Присяжнюк 	
Судді	   	О.А. Спаскін    Л.В. Любчич