ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року 
м. Київ

cправа №  916/2660/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Жукова С.В. - головуючого, Картере В.І., Огородніка К.М.,

за участі секретаря судового засідання - Купрейчук С.П.

за участю представників: 
відповідно до протоколу судового засідання

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції касаційну скаргу Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Запорізького обласного управління 

на постанову Господарського суду Одеської області від 27.02.2024
та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.06.2024

у справі № 916/2660/23

за заявою ОСОБА_1 
про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ:

1. У червні 2023 р. ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Одеської області з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.
2. Зазначена заява мотивована наявністю у ОСОБА_1 заборгованості перед кредитором - Акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії - Запорізького обласного управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", яку заявник неспроможний погасити.
3. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.07.2023 відкрито провадження у справі №916/2660/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 ; введено процедуру реструктуризації боргів ОСОБА_1 ; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та призначено керуючим реструктуризацією - арбітражного керуючого Данілова Артема Івановича.
Короткий зміст оскаржуваних рішень
4. Постановою Господарського суду Одеської області від 27.02.2024 відмовлено у задоволенні клопотання Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Запорізького обласного управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про закриття провадження у справі; припинено процедуру реструктуризації боргів ОСОБА_1 та повноваження керуючого реструктуризацією - арбітражного керуючого Данілова Артема Івановича; визнано ОСОБА_1 банкрутом; введено відносно ОСОБА_1 процедуру погашення боргів; призначено керуючим реалізацією майна - арбітражного керуючого Данілова Артема Івановича; скасовано всі арешти, накладені на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1 ; ухвалено оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України повідомлення про визнання ОСОБА_1 банкрутом та введення процедури погашення боргів боржника; встановлено керуючому реалізацією майна банкрута та боржнику не пізніше 30 днів з дня введення процедури погашення боргів боржника провести інвентаризацію майна боржника та визначати його вартість; визначено, що з моменту визнання боржника банкрутом розпорядження усіма правами щодо майна, включеного до складу ліквідаційної маси, здійснює керуючий реалізацією від імені боржника; встановлено, що з моменту визнання боржника банкрутом і до винесення судового рішення про закриття процедури банкрутства реєстрація переходу права власності від/до боржника та обтяжень майна боржника, включаючи нерухоме майно і цінні папери, що існують в бездокументарній формі, відбувається виключно на підставі заяви керуючого реалізацією; визначено, що до складу ліквідаційної маси не включається житло, яке є єдиним місцем проживання сім`ї боржника (квартира загальною площею не більше 60 кв.м або житловою площею не більше 13,65 кв.м на кожного члена сім`ї боржника чи житловий будинок загальною площею не більше 120 кв.м) та не є предметом забезпечення, інше майно боржника, на яке згідно із законодавством не може бути звернено стягнення, кошти, що перебувають на рахунках боржника у пенсійних фондах та фондах соціального страхування, а продаж майна банкрута здійснюється відповідно до умов та в порядку, визначених Кодексом України з процедур банкрутства для юридичних осіб.
5. Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.06.2024 постанову Господарського суду Одеської області від 27.02.2024 у справі №916/2660/23 залишено без змін.
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги
6. До Верховного Суду від Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Запорізького обласного управління (далі в тексті - Скаржник) надійшла касаційна скарга у якій Скаржник просить суд скасувати постанову Господарського суду Одеської області від 27.02.2024 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.06.2024 у справі №916/2660/23, та прийняти нове рішення, яким клопотання Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Запорізького обласного управління задовольнити та закрити провадження у справі №916/2660/23.
7. В обґрунтування підстав для задоволення касаційної скарги Скаржник наводить наступні доводи:
7.1. Судами попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях неправильно застосовано норми матеріального права: ст.ст. 3, 13, 27, 526, 598, 599, 1054 Цивільного Кодексу України та порушено норми процесуального права: ст.ст. 116, 119, 123 - 126,128 - 130 КУзПБ, статті 2, 11, 18 Господарського процесуального кодексу України. 
7.2. При прийнятті рішень, судами не було враховано висновки, що викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2022 у справі №903/806/20, від 20.09.2022 у справі №920/27/21, від 22.09.2022 у справі №916/2372/20, від 25.08.2021 у справі №925/473/20, від 08.12.2022 у справі №916/1941/21 щодо особливостей правового регулювання інституту неплатоспроможності фізичних осіб.
Відзиви
8. Від ОСОБА_1 надійшов відзив на касаційну скаргу у якому наводяться аргументи щодо відмови у задоволенні касаційної скарги.
Інші заяви та клопотання
9. Відсутні.
Розгляд касаційної скарги Верховним Судом
10. Заслухавши у відкритому судовому засіданні доповідь судді доповідача, дослідивши наведені у касаційній скаргзі доводи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення  - без змін, виходячи з наступного.
11.  Відповідно до приписів ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
12. Суди попередніх інстанцій встановили наступні фактичні обставини справи:
З матеріалів справи вбачається, що на підставі ухвали попереднього засідання від 21.09.2023 боржником запропоновано план реструктуризації, в якому зазначено, що на утримані ОСОБА_1 перебуває неповнолітня дитина та дружина, яка не працевлаштована та не має особистого доходу. У боржника відсутнє нерухоме майно. Боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана квартира належить матері боржника на праві власності, проте, з огляду на відсутність дозволу власника житла на подальше проживання боржника та членів його родини, ОСОБА_1 змушений винаймати житло, на яке потрібно щонайменше 7000 грн. Крім того, у зв`язку з повномасштабним вторгненням Російської Федерації на територію України боржника 10.03.2022 було призвано на військову службу, на якій він перебуває до теперішнього часу та під час її проходження отримав контузію, внаслідок чого ОСОБА_1 потребує додаткові кошти на лікування. З урахуванням всіх вказаних обставин боржником зазначено мінімально необхідну суму для задоволення побутових потреб у розмірі 15000 грн, при цьому щомісячна заробітна плата боржника як військовослужбовця становить 20000 грн. Отже, боржником запропоновано план реструктуризації, відповідно до якого щомісячна плата на користь кредитора становить 5000 грн, строк виконання - п`ять років, а сума, яка підлягає прощенню - 2689664,03 грн.
Відповідно до повідомлення керуючого реструктуризацією від 27.09.2023, яке було надіслано на адресу єдиного кредитора - Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Запорізького обласного управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", для розгляду запропонованого плану реструктуризації боргів боржника у справі про неплатоспроможність було ініційовано проведення зборів кредиторів, які призначено на 05.10.2023.
У відповідь на вищенаведене повідомлення про проведення зборів кредиторів Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Запорізького обласного управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" надало заяву щодо надання останньому додаткових документів та відкладення проведення зборів кредиторів.
02.10.2023 керуючим реструктуризацією - арбітражним керуючим Даніловим Артемом Івановичем на запит кредитора було надіслано витребувані документи.
Згідно з протоколом №1 від 05.10.2023 у зв`язку з неявкою кредитора та відсутністю необхідного кворуму збори кредиторів не відбулись.
05.10.2023 керуючим реструктуризацією - арбітражним керуючим Даніловим Артемом Івановичем було надіслано на адресу кредитора повідомлення про проведення зборів кредиторів, призначених на 12.10.2023.
Однак, внаслідок неявки кредитора та, відповідно, відсутності кворуму збори кредиторів знову не відбулись, про що свідчить протокол №2 від 12.10.2023.
Враховуючи те, що збори кредиторів не відбулися та у зв`язку з закінченням трьохмісячного строку, встановленого законом для подання до суду погодженого боржником і схваленого кредитором плану реструктуризації боргів боржника, керуючий реструктуризацією - арбітражний керуючий Данілов Артем Іванович 18.10.2023 звернувся до Господарського суду Одеської області з клопотанням про визнання боржника банкрутом та відкриття процедури погашення боргів.
В подальшому 07.11.2023 керуючим реструктуризацією було втретє організовано збори кредиторів, між тим відповідно до протоколу №3 від 07.11.2023 вони знову не відбулись у зв`язку з неявкою кредитора.
Суд апеляційної інстанції за результатами опрацювання матеріалів справи зауважує на тому, що в ході процедури реструктуризації боргів не виявлено факту зазначення ОСОБА_1 у декларації про майновий стан неповної та/або недостовірної інформації про майно, доходи і витрати боржника та членів його сім`ї, натомість доводи кредитора стосовно недостовірності інформації, відображеної в декларації про майновий стан боржника щодо отримання доходів за 2022 рік, є необґрунтованими, оскільки будь-які розбіжності або невідповідності даних, вказаних у цій декларації, матеріалами справи не підтверджуються. Крім того, не встановлено недостовірності таких даних і арбітражним керуючим, який здійснював перевірку відповідних відомостей.
З огляду на викладене, апеляційним господарським судом не встановлено недобросовісної поведінки боржника. Навпаки, ОСОБА_1 надав належні у розумінні процесуального закону докази своєї неплатоспроможності, підтвердив джерела походження коштів для сплати витрат у справі про неплатоспроможність та запропонував план реструктуризації, зміст якого передбачає не орієнтовані та формальні, а реальні виконувані пропозиції.
Водночас керуючим реструктуризацією було тричі ініційовано скликання зборів кредиторів, порядок денний яких передбачав вирішення наступних питань: розгляд звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки декларації про майновий стан боржника; розгляд проекту плану реструктуризації боргів боржника; прийняття рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника або про звернення з клопотанням до господарського суду про перехід до процедури погашення боргів боржника або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність. Проте такі збори не проводились у зв`язку з пасивною поведінкою самого кредитора, який на збори не з`являвся, при цьому жодних поважних причин, які б свідчили про існування об`єктивної неможливості забезпечити явку та взяти участь в обговоренні поставлених на вирішення питань, у тому числі і щодо внесення змін до запропонованого боржником плану реструктуризації боргів (в частині сум, які підлягали б щомісячній платі, періоду платежів тощо), до суду першої інстанції не надав, хоча, діючи розумно, добросовісно та обачливо, беручи до уваги строковий характер судової процедури реструктуризації боргів боржника, мав розуміти можливі наслідки не подання до суду з дотриманням встановленого законом строку погодженого боржником і схваленого ним, як кредитором, плану реструктуризації боргів у вигляді визнання боржника банкрутом та переходу до судової процедури погашення боргів.
13. Суди попередніх інстанцій на основі зазначених фактичних обставин, вказали про те, що стверджуючи про неприйнятність запропонованого боржником плану реструктуризації, Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі    філії - Запорізького обласного управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", не зважаючи на наявність реальної можливості ініціювати внесення змін до вказаного плану шляхом висвітлення власних пропозицій, допустив недбалу бездіяльність, не проявивши жодного інтересу до зборів кредиторів, маючи на меті виключно домогтися закриття провадження у цій справі про неплатоспроможність.
14. За змістом частини першої статті 130 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд ухвалює постанову про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника у двох випадках, якщо:
1) протягом 120 днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зборами кредиторів не прийнято рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника;
2) зборами кредиторів прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів боржника.
15. Відповідно до частини одинадцятої статті 126 КУзПБ якщо протягом трьох місяців з дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність і введення процедури реструктуризації боргів боржника до господарського суду не поданий погоджений боржником і схвалений кредиторами план реструктуризації боргів боржника, господарський суд має право прийняти рішення про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника відповідно до цього Кодексу або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.
16. У постанові Верховного Суду від 25.08.2021 у справі № 925/473/20 викладена правова позиція, що також підтримана у постанові судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20, за змістом якої суд може прийняти рішення про перехід до процедури погашення боргів боржника, лише за умови добросовісного виконання боржником своїх обов`язків та якщо протягом 120 днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зборами кредиторів не прийнято рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника (частина перша статті 130 КУзПБ).
17.  Адже, у справах про неплатоспроможність фізичних осіб існує ризик ігнорування боржниками мети і завдань процедури реструктуризації боргів, що може полягати у не розробленні та не поданні на розгляд кредиторам проекту плану реструктуризації, надання фіктивного (зазначення вигаданих розмірів сум погашення чи інших відомостей) та невиконуваного плану реструктуризації, який не відповідатиме вимогам статті 124 КУзПБ, пасивній участі боржника в цій процедурі.
18. Така поведінка може пояснюватись прагненням боржників спонукати кредиторів до відхилення такого плану (не прийняття рішення щодо його схвалення зборами кредиторів), що зі спливом 120 днів з дня відкриття провадження у справі (частина перша статті 130 КУзПБ) створює формальні підстави для переходу в процедуру погашення боргів.
19. Верховний Суд зауважив у наведеній вище постанові, що вказане безперечно не повинно залишатись поза судовим контролем, оскільки господарський суд та сторони (учасники) справи не позбавлені можливості надавати оцінку поведінці боржника: чи є вона відкритою, зрозумілою, своєчасною та добросовісною чи, навпаки, недобросовісною, такою, що містить ознаки ухилення від виконання зобов`язань, маючи на меті фактичне списання заборгованості перед кредиторами, що може свідчити про зловживання правом на доступ до суду зі зверненням із заявою про неплатоспроможність.
20. Отже, у випадку неподання до господарського суду протягом трьох місяців погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника, суд, через призму судового контролю, повинен за своїм внутрішнім переконанням оцінити за наявними у матеріалах справи доказами причини неподання погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів, які можуть полягати за одних обставин у діях/бездіяльності кредиторів, за інших обставин - у діях/бездіяльності боржника, при цьому враховуючи добросовісність поведінки учасників провадження у справі про неплатоспроможність.
21. У розвиток цієї правової позиції Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 26.05.2022 у справі № 903/806/20 наголосив, що добросовісність боржника - фізичної особи є визначальним критерієм для оцінки обставин і підстав якими КУзПБ зумовлює вирішення судом питання щодо подальшого руху справи, зокрема закриття провадження про неплатоспроможність фізичної особи у випадках, передбачених статтями 123, 126, 128 КУзПБ. Тому, обставини, що свідчать про недобросовісну поведінку боржника у сукупності з іншими обставинами справи підлягають врахуванню господарським судом як підстави для ухвалення рішення про закриття провадження у справі, замість переходу до процедури погашення боргів боржника.
22. Такими обставинами можуть бути, серед іншого ненадання боржником обґрунтованих пояснень стосовно обставин неплатоспроможності (руху активів, витрачання отриманих від кредиторів коштів тощо); зазначення у декларації працездатного боржника відомостей про доходи, що значно менші за відповідний середній показник у регіоні та за відповідною спеціальністю; посилання у декларації про майновий стан на ненадання інформації членом сім`ї боржника за умови, що така інформація є необхідною для з`ясування суттєвих для справи обставин, або у інший спосіб ухилення боржника від конструктивної співпраці з кредиторами, керуючим реструктуризацією чи від відкритої взаємодії з судом, економічна необґрунтованість та/або очевидна невиконуваність плану реструктуризації, яка може призвести до явного порушення прав кредиторів щодо отримання боргу в розумні строки.
23. Водночас, слід враховувати, що сам по собі факт недосягнення мети судової процедури реструктуризації боргів не є обов`язковою підставою для припинення реабілітації боржника у справі про відновлення платоспроможності фізичної особи, адже за змістом частини одинадцятої статті 126 КУзПБ у такому випадку закриття провадження у справі про неплатоспроможність є лише одним з варіантів вирішення господарським судом питання щодо подальшого руху такої справи, поряд з визнанням боржника банкрутом та переходом до процедури погашення його боргів.
24. З урахуванням тих обставин, що керуючим реструктуризацією було тричі ініційовано скликання зборів кредиторів, порядок денний яких передбачав вирішення наступних питань: розгляд звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки декларації про майновий стан боржника; розгляд проекту плану реструктуризації боргів боржника; прийняття рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника або про звернення з клопотанням до господарського суду про перехід до процедури погашення боргів боржника або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність, проте такі збори не проводились у зв`язку з пасивною поведінкою самого кредитора, а також зважаючи на те, що ОСОБА_1 надав належні у розумінні процесуального закону докази своєї неплатоспроможності, підтвердив джерела походження коштів для сплати витрат у справі про неплатоспроможність та запропонував план реструктуризації, зміст якого передбачає не орієнтовані та формальні, а реальні виконувані пропозиції, що є свідченням добросовісної поведінки боржника у справі про неплатоспроможність, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла висновку про правильне застосування приписів ст. 130 КУзПБ при ухваленні постанови Господарського суду Одеської області від 27.02.2024 та постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.06.2024 у справі №916/2660/23.
25. Наведене спростовує доводи касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
26. Відповідно до приписів ст. 309 ГПК України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
27. З урахуванням того, що при ухваленні постанови Господарського суду Одеської області від 27.02.2024 та постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.06.2024 у справі №916/2660/23 було правильно застосовано приписи ст. 130 КУзПБ, колегія суддів суду касаційної інстанції, на підставі приписів ст. 309 ГПК України, дійшла висновку про залишення без задоволення касаційної скарги Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Запорізького обласного управління та про залишення без змін вказаних судових рішень.
Керуючись ст. ст. 240, 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд, -

ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Запорізького обласного управління залишити без задоволення.

2. Постанову Господарського суду Одеської області від 27.02.2024 та постанову  Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.06.2024 у справі №    916/2660/23 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                               С.В. Жуков
Судді                                                                                            В.І. Картере
                                                                                                     К.М. Огороднік