справа № 753/4131/24                                     головуючий у суді І інстанції Сирбул О.Ф.
провадження № 22-ц/824/9704/2024             суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.

П О С Т А Н О В А
Іменем України
26 червня 2024 року                                                                                      м. Київ
 
Київський апеляційний суд 
у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Головуючого судді Фінагеєва В.О., 
суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,
  за участю секретаря Лобоцької В.П.,
 
розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 11 березня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення доказів до пред`явлення позову, заінтересовані особи: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_2 , - 
В С Т А Н О В И В: 
 
          У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення доказів до пред`явлення позову, в якій просив забезпечити докази шляхом витребування у КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2 Дарницького району міста Києва» копію виписки з історії хвороби (медичну картку) та інші медичні дані, які є в наявності стосовно померлої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 . 
Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 має намір звернутися до Дарницького районного суду міста Києва з позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 та усунення від спадщини інших спадкодавців. За весь час померлою ОСОБА_3 займався лише заявник. ОСОБА_3 хворіла на тяжкі хвороби, була в безпорадному стані, потребувала сторонньої допомоги. ОСОБА_1 в лікарні не надавали медичних документів ОСОБА_3 , оскільки він не перебував з нею в зареєстрованому шлюбі. З метою отримання необхідних доказів заявник звертався до КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2 Дарницького району міста Києва» з адвокатським запитом, в якому просив надати виписки з історії хвороби (медичну картку) померлої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Разом з тим, ОСОБА_1 було відмовлено у наданні документів,  оскільки вони містять персональні дані та не можуть бути розголошені. 
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 11 березня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та вирішити питання про задоволення заяви. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник зазначає, що у нього виникли труднощі в отриманні доказів, про забезпечення яких він заявляє. Без документів (доказів) у ОСОБА_1 немає об`єктивної можливості подати обґрунтований, а не безпідставний не підтверджений належними доказами позов. Без надання доказів, підтверджуючих обставини для усунення від спадщини відповідно до ст. 1224 ч.5 ЦК України, позовна заява взагалі судом не може бути прийнята, оскільки не будуть виконані вимоги ст. 175 ЦПК України. І саме для цього законодавець передбачив можливість забезпечення доказів до пред`явлення позову. На думку заявника формальна позиція суду стосовно відмови у заяві про забезпечення доказів суперечить вимогам ст.2, ч.2 ст.5 ЦПК України, ст.5, 6 Конвенції з прав людини стосовно права на ефективний судовий захист.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Постановляючи ухвалу про відмову у забезпеченні доказів, суд першої інстанції виходив з того, що заявлені вимоги по суті є клопотанням про витребування доказів, адже, обставини, які б вказували на наявність ризику втрати цих документів або на те, що збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим, заявником не зазначені.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до ч.ч.1 - 4 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.
Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі, за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.
Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.
Звертаючись до суду з заявою про забезпечення доказів, ОСОБА_1 вказує на те, що КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2 Дарницького району м. Києва» не надає йому виписки з історії хвороби (медичну картку) та інші медичні дані, які є в наявності стосовно померлої ОСОБА_3 . 
Однак, вказана заява ОСОБА_1 по своїй суті є заявою про витребування доказів, оскільки заявник стверджує, що він не може самостійно подати докази, так як йому відмовлено у наданні документів.
Як вірно зазначив суд першої інстанції, заявник не довів, що один із засобів доказування у справі, а саме медична документація стосовно померлої ОСОБА_3 , може бути втрачена або її збирання чи подання стане згодом неможливим чи утрудненим.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що відмова суду у забезпеченні доказів суперечить вимогам ст.2, ч.2 ст.5 ЦПК України, ст.5, 6 Конвенції з прав людини стосовно права на ефективний судовий захист.
Разом з тим, у разі подання заявником позову про встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 та усунення від спадщини інших спадкодавців, він не позбавлений можливості подати відповідне клопотання разом з позовною заявою, посилаючись на неможливість отримати вказані докази самостійно.
Так, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.
За змістом ст. 83 ЦПК України  сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.  Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.  Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення доказів, ухвала суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права.
На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 11 березня 2024 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повне судове рішення складено 28 червня 2024 року.

Головуючий                                                                                Фінагеєв В.О.
 
Судді                                                                                              Кашперська Т.Ц.
                                          
                                                                                                        Яворський М.А.