ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №331/8014/23                                        Головуючий в 1 інст. Клименко Л.В.
Провадження №33/807/449/24                                                Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2024 року                                                 місто Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Куща Є.Є., потерпілого ОСОБА_2 та його представника - адвоката Рощина В.С., потерпілого ОСОБА_3 . ат його представника – адвоката Притули М.А., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника, особи яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  – адвоката Куща Є.Є. на постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 4 квітня 2024 року, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення,- 

В С Т А Н О В И В:

Суд першої інстанції встановив, що 19 жовтня 2023 року об 11 годині 20 хвилин, водій ОСОБА_1 поблизу буд. 31 по вул. Українській в м. Запоріжжі, керуючи транспортним засобом Land Rover, реєстраційний номер ( НОМЕР_1 , під час зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечно, маневр повороту виконав із невідповідного крайнього положення, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом Toyota Highlander, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який у свою чергу продовжив неконтрольований рух та здійснив зіткнення з автомобілем Chevrolet Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 , чим порушив п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків, травмованих немає.
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1  – адвокат Кущ Є.Є. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою в якій зазначив, що через порушення судом норм матеріального права, неповноту з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, та як наслідок невідповідність висновків суду обставинам справи оскаржувана постанова підлягає зміні.
В обґрунтування своїх доводів зазначив, що жоден із водіїв не визнав своєї провини в скоєнні ДТП. Крім того, пояснення учасників пригоди суперечать одне одному та не співпадають зі схемою ДТП, в частині дійсного розташування транспортних засобів на дорозі після ДТП.
Вказує, що судом не були прийняті до уваги пояснення водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , надані ними у судовому засіданні щодо швидкості автомобіля під керуванням ОСОБА_2 , відповідно до яких осатаній рухався зі швидкістю 80-100 км/год, тоді як сам ОСОБА_2 стверджував, що рухався зі швидкістю 50 км/год.
Натомість пояснення ОСОБА_2 , покладені судом в обґрунтування рішення. Зокрема, що перебуваючи приблизно за 10 метрів від світлофору, він побачив як транспортний засіб Land Rover, який до цього був припаркований біля правого краю проїзної частини, відновив рух, після чого розпочав виконувати різкий маневр розвороту ліворуч. З метою уникнення зіткнення він увімкнув звукові сигнали та вивернув кермо ліворуч, щоб об`їхати автомобіль Land Rover, уникнути зіткнення не вдалося. 
Отже апелянт вважає, що якщо проаналізувати вищенаведені пояснення ОСОБА_2 та порахувати, то описані вище події відбулися швидше, ніж за одну секунду, адже якщо взяти на віру величини, заявлені ОСОБА_2 виходить, що він за секунду долав понад 13 метрів, що робить його версію об`єктивно неспроможною.
Посилається на те, що ОСОБА_2 , надаючи пояснення суду, на запитання адвоката зазначив, що побачив інший автомобіль за 100-150 метрів, що створює іншу картину ДТП, однак відмовився від своїх слів, що судом не було прийнято до уваги. Більш того, зазначені суперечності не лише не були усунуті під час судового розгляду, а навпаки були поглиблені судом, який послався на матеріали та докази, які взагалі не досліджувались під час судового розгляду.
Звертає увагу суду, що під час надання пояснень суду, водії ОСОБА_1 та ОСОБА_3 поставили під сумнів схему ДТП, при цьому водій ОСОБА_1 повідомив суд, що вказана схема ДТП складалася без його участі, про що свідчить відсутність у схемі ДТП як його підпису, так і підпису інших учасників події.
На думку сторони захисту, схема ДТП має сумнівний характер та не відображає дійсних обставин ДТП, на що зверталась увага суду.
Вказує, що в порушення вимог ст. 268 КУпАП, суд позбавив права сторону захисту заявити клопотання про долучення фотознімків, зроблених безпосередньо після ДТП, які спростовують відомості, викладені в схемі ДТП та клопотання про призначення інженерно-технічної (автотехнічної) експертизи.
Отже сторона захисту вважає, що суд попри очевидні недоліки матеріалів адміністративної справи, не зважаючи на те, що кожне з наданих суду пояснень так чи інакше суперечило даним матеріалам, а самі вони в розумінні суду звелися до поверхневого та явно упередженого огляду лише тільки схеми ДТП, прийняв рішення про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Стверджує, що матеріали справи не містять беззаперечних доказів наявності в діях ОСОБА_1 порушень вимог Правил дорожнього руху України, які б перебували у причино-наслідковому зв`язку з дорожньої транспортною пригодою.
Просить змінити постанову Жовтневого районного чуду м. Запоріжжя від 4 квітня 2024 року, провадження у справі закрити за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення. 
Крім того, разом із апеляційною скаргою стороною захисну заявлене письмове клопотання про призначення інженерно – технічної (автотехнічної) експертизи.
В обґрунтування клопотання апелянт зазначив, що жоден із водіїв не визнав своєї провини в скоєнні ДТП, пояснення учасників події суперечать одне одному та не співпадають зі схемою ДТП, в частинні дійсного розташування транспортних засобів на дорозі після пригоди та швидкості транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 . Окрім того зазначив, що фотоматеріали фіксації ушкоджень, отриманих транспортними засобами в результаті ДТП, змушують ставити під сумнів пояснення водія ОСОБА_2 щодо дійсної швидкості руху його автомобіля Toyota Highlander, реєстраційний номер НОМЕР_2 , безпосередньо перед скоєнням ДТП.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи клопотання, заслухавши думку учасників судового засідання щодо заявленого клопотання суддя апеляційного суду приходить до висновку, що клопотання апелянта не підлягає задоволенню, оскільки наявні в справі письмові докази є достатніми для формування позиції з приводу складеного відносно  ОСОБА_1 протоколу за ст. 124 КУпАП.
Отже, в даному випадку відсутня необхідність у залученні відповідного спеціаліста, оскільки наявні у справі докази відповідають критерію достатності.
Враховуючи обізнаність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , присутність його адвоката Куща Є.С., суддя вважає за можливе розглянути справу за його відсутністю, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.
У судовому засіданні апеляційного суду, яке відбулося 10 травня 2024 року, адвокат Кущ Є.Є. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Зазначив, що в суді першої інстанції ОСОБА_1 не було надано можливості реалізувати своє право на захист. Додав, що ОСОБА_1 на момент ДТП не рухався, а почув сигнал та зупинився. Вказав, що пояснення ОСОБА_2 спростовуються матеріалами справи.
Потерпілий ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Зазначив, що він виїхав з двору та повернув вліво на головну дорогу. Транспортний засіб Land Rover стояв справа від нього на перехресті в середній смузі, впоперек дороги. Розташування транспортного засобу Land Rover здалось ОСОБА_3 дивним, проте він не заважав йому здійснювати рух. Переконавшись, що праворуч та ліворуч від нього відсутні інші транспортні засоби, він виїхав на проїзну частину дороги до розмітки, далі почув сигнал, звук зіткнення, після чого відчув удар в задню частину свого транспортного засобу. Втратив свідомість на деякий час. Коли прийшов до тями, підійшов до ОСОБА_2 , який відповів, що все гаразд. Додав, що рух транспортного засобу Toyota Highlander він не бачив. При складанні протоколу та інших матеріалів даної справи не був присутнім у зв`язку з госпіталізацією.
Представник потерпілого ОСОБА_3 — адвокат Притула М.І. не заперечував проти задоволення апеляційної скарги.
Представник потерпілого ОСОБА_2 — адвокат Рощин В.С. заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Зазначив, що питання стосовно швидкості транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 судом не розглядалось, а схема ДТП складена за відсутності учасників події, оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було госпіталізовано, а ОСОБА_1 доставлено на медичне освідування до закладу охорони здоров`я. Вказав, що схема місця пригоди складена вірно, при її дослідженні необхідно брати до уваги масштаб місця.
ОСОБА_2 заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Зазначив, що здійснював рух зі швидкістю 50 км/год в лівій смузі дороги. При складанні протоколу про адміністративне правопорушення був присутнім.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
На переконання судді апеляційного суду, вказаних вимог закону при розгляді справи суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.
Відповідно до ст. 124 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого цим законом, характеризується діями спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Суд на підставі перевірки та належної оцінки зібраних по справі доказів, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху України, за наведених у протоколі обставин, які знаходяться в прямому причинному зв`язку із виникненням дорожньої-транспортної пригоди.
Правильність такого висновку підтверджується дослідженими у судовому засіданні даними:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 620290 від 29 листопада 2023 року, який було складено за фактом дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 19 жовтня 2023 року об 11 годині 20 хвилин, де водій ОСОБА_1 поблизу буд. 31 по вул. Українській в м. Запоріжжі, керуючи транспортним засобом Land Rover, реєстраційний номер ( НОМЕР_1 , під час зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечно, маневр повороту виконав із невідповідного крайнього положення, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом Toyota Highlander, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який у свою чергу продовжив неконтрольований рух та здійснив зіткнення з автомобілем Chevrolet Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 , чим порушив п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків, травмованих немає (а.с. 1); 
- схемою місця ДТП від 19 жовтня 2023 року, на якій зображено місце зіткнення та положення транспортних засобів після дорожньої-транспортної пригоди, яка складена за участю понятих та підписана ними. (а.с. 11);
- протоколом огляду місця дорожньої-транспортної пригоди, який проведений за участю понятих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та в якому зафіксовано: вид події; розташування місця дорожньої-транспортної пригоди; проїзна частина, її вид та стан покриття; локалізація пошкоджень та слідів контактної взаємодії, нашарувань, відшарувань речовин ТЗ; експлуатаційна характеристика проїзної частини дороги; дорожня розмітка, примикаючи об`єкти до проїзної частини; дорожні знаки; умови освітлення на даній ділянці шляху; наявність відокремлених від ТЗ частин, деталей і інших об`єктів; сліди шин та інші сліди на дорожньому покритті тощо. Заяв та зауважень до вказаного протоколу не надійшло (а.с. 7-10).
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , в яких він зазначив, що 19 жовтня 2023 року, близько 11:20 години він, керуючи автомобілем засобом Land Rover, реєстраційний номер ( НОМЕР_1 , рухався по вул. Українській, збоку вул. Шкільна до вул. Прибережна магістраль. Дорога мала по три смуги для руху у кожному напрямі, він рухався у середньому ряді. Доїхавши до світлофору, він перестроївся у правий ряд, щоб внести необхідну йому адресу магазину, а саме вул. Незалежної України, 90 у навігатор і подивитися маршрут. Коли навігатор показав, що йому необхідно розвернутися, він повернувся у середній ряд, побачив, що світлофор почав мигати зеленим сигналом, після чого він подивився у ліве дзеркало, в якому ніяких автомобілів не побачив, після чого почав виконувати маневр розвороту. Маневр він виконував з малою швидкістю і коли він розвертався раптово почув звук сигналу, після чого відбулося зіткнення із автомобілем «Тойота», який рухався позаду нього у лівій смузі. Удар був в передню частину його автомобіля із правою бічною частиною автомобіля «Тойота», оскільки водій застосував відворот керма вліво, щоб об`їхати його. До цього моменту він взагалі його не бачив.
Після зіткнення з ним, автомобіль «Тойота» зіткнувся із автомобілем «Шевроле», який перебував на середині проїзної частини і скоріше за все рухався зліва на право за рухом автомобіля «Тойота». Автомобіль «Шевроле», до моменту його зіткнення із «Тойотою» він взагалі не бачив, але враховуючи якими частинами контактували дані автомобілі, припускає, що автомобіль «Шевроле» виїхав на вул. Українська зліва з дворового проїзду. Швидкість руху «Шевроле» вказати не може. Швидкість руху автомобілю « Тойота» була близько 80-90 км/год.
- письмовими поясненнями потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які є аналогічними поясненням наданими ними при апеляційному перегляді справи. (а.с. 18-19, 21-22). 
- постановою слідчого про закриття кримінального провадження від 29 листопада 2023 року, відповідно до якої орган досудового розслідування прийшов до висновку, що в даній дорожній обстановці причиною виникнення ДТП стало порушення водієм ОСОБА_1 п.п. 10.1, 10.4 розділу 10 ПДР України. В діях водія ОСОБА_1 відсутній склад злочину, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, однак в його діях вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого с. 124 КУпАП за вчинення ДТП. (а.с 3-5 ).
Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.
Відповідно до п. 10.1 Правил дорожнього руху України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху, водій транспортного засобу повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. 
Згідно п. 10.4 ПДР України, перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.
Сукупність доказів, які містяться в матеріалах справи свідчать про те, що вищезазначені норми ОСОБА_1 не були дотримані. 
Так, з огляду на матеріали справи, письмові пояснення водіїв, протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, схему місця ДТП з означенням місця зіткнення транспортних засобів, розташування транспортних засобів після події ДТП, локалізацію та характер пошкоджень, зокрема пошкодження транспортного засобу Land Rover, реєстраційний номер ( НОМЕР_1 у вигляді зірваного переднього бамперу, деформацію радіатору, зірваних з місць кріплення передніх фар, зруйнованої радіаторної решітки, пошкодження транспортного засобу Chevrolet Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_3 у вигляді масштабної деформації задньої правої бічної частини кузову із центром в районі заднього правого колеса: деформоване заднє праве крило, задні праві двері, розбиті задні фари, кришка багажника, деформовано дах, зірване з місця кріплення заднє праве колесо; пошкодження транспортного засобу Toyota Highlander, реєстраційний номер НОМЕР_2 у вигляді деформації передніх обох крил, зруйнованого переднього бамперу та передніх фар, деформація всієї правої бічної частини, деформовано капот, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 порушення вимог п.10.1, 10.4 ПДР України, та про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
З огляду на отримані механічні пошкодження транспортних засобів, зафіксованих схемою ДТП та протоколом огляду місця дорожньої-транспортної пригоди випливає, що дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок допущених водієм ОСОБА_1 вимог п.п. 10.1, 10.4 ПДР, а саме: при зміні напрямку руху та здійсненні розвороту ліворуч, він завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, не переконався в тому, що його дії будуть безпечними та не створять перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, в результаті чого скоїв зіткнення з транспортним засобом Toyota Highlander під керуванням водія ОСОБА_2 , який у свою чергу продовжив неконтрольований рух та здійснив зіткнення з автомобілем Chevrolet Aveo під керуванням водія ОСОБА_3 . 
Наведені обставини свідчать про те, що водій автомобіля ОСОБА_1 розпочав здійснювати розворот всупереч п.п. 10.1, 10.4 ПДР України, тобто водій не впевнився в безпеці свого маневру та виконав його із невідповідного крайнього положення, внаслідок чого і відбулось ДТП. 
Таким чином, посилання апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення є необґрунтованими та такими, що повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
Доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд не прийняв до уваги показання потерпілого ОСОБА_2 , що він побачив інший автомобіль за 100-150 метрів, що створює іншу картину ДТП, однак відмовився від своїх слів безпідставні, оскільки покази потерпілого ОСОБА_2 надані ним як в суді першої інстанції так і в суді апеляційної інстанції є послідовними, узгоджуються з його письмовими поясненнями, наданими після ДТП та з іншими доказами у справі, які суд сприймав у сукупності.
Доводи сторони захисту про сумнівність схеми ДТП, яка складалась без участі ОСОБА_1 та інших учасників ДТП є необґрунтованими з огляду на наступне.
Так, матеріали провадження засвідчують, що вказана схема була складена компетентною особою, за участю двох понятих, оскільки внаслідок дорожньої-транспортної пригоди потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було госпіталізовано, водія ОСОБА_1 доставлено до медичного закладу для проходження освідування, а тому відсутність підписів інших учасників ДТП не дає підстави для визнання її неналежним доказом.
Щодо не прийняття до уваги клопотання наданого захисником у вигляді фотознімків, зроблених після ДТП, то суддя апеляційного суду констатує, що вирішення клопотань відноситься до дискреційних повноважень суду та є правом суду, а не його обов`язком. Вказані фотознімки були за участю сторін в судовому засіданні апеляційного суду і їх зміст не спростував висновків суду щодо вини ОСОБА_1 . 
Інші посилання сторони захисту мають суб`єктивний характер, у зв`язку з чим апеляційний суд доходить висновку, що немає необхідності наводити спростування на кожен аргумент апелянта, викладений ним у поданій апеляційній скарзі.
Отже, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, суддя апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Таким чином, доводи апелянта не спростовують зазначені в судовій постанові відомості, які в своїй сукупності свідчать про порушення ОСОБА_1 п.п. 10.1, 10.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Отже, фактів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не встановлено їх і при апеляційному перегляді. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.
Враховуючи наведене, суддя апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення ним п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України та визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого за ст. 124 КУпАП, а тому його посилання на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Куща Євгена Євгеновича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 4 квітня 2024 року, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                         В.Я. Рассуждай
Дата документу  Справа № 331/8014/23